Zašto si došao?
Ne počinji mi s tim sranjem.
Tvoja je jebena gluma gotova.
Hoćeš li poreći da si ubila Moncha i Barrosa?
Da si mi prišila ta ubojstva i da se jebeš s ovim kurvinim sinom
samo da ja ostanem u zatvoru?
-Nije kako izgleda. -Začepi, gade.
Charro, prijeđi na stvar.
NESREĆA 2 AUTORA LEONARDA PADRÓNA
-Pustite me unutra! -Evo tog klinca…
Lucía! Gdje ti je mama?
Riješit ću to. Alexe, što se dogodilo?
-Gdje ti je mama? -Nije ovdje. Što je?
-Što je? -Mama je u opasnosti.
Molim? Što se dogodilo?
Tata je otišao po nju.
Siguran sam da će joj nauditi. Moram ga zaustaviti.
-Gdje ti je mama? -Nije tu.
Nazovi je, molim te.
Molim, srce?
Daj mi ga.
-Da. -Što je s tvojom mamom, Alexe?
Zašto nisam vjerovala instinktu?
Mislila si da ću zaboraviti ono što si mi učinila?
Charro, znam da sam zabrljala, ali ja sam majka tvoje djece.
I moramo se boriti za našeg sina koji je još živ.
Bez brige. Već ima obitelj.
Kod mene je, sa svojom sestrom.
Sestrom?
Chelitom. Charrovom kćeri.
Rekao je da neće, no naoružan je i s drugim tipom.
I onom ženom, Tamarom.
-Morate joj pomoći. -Riješit ću to.
Dotad ostani s Lucíjom.
-Dobro. -Smiri se. Vjeruj mojoj mami.
-Da. -Sve će biti u redu.
DANIELA POZIV
Vaš će poziv biti proslijeđen…
Emiliano, imao si pravo.
Ulises i Lupe sastaju se s Charrom.
Pošalji mi lokaciju.
I molim te, nemoj ići. Opasno je, dobro?
Jebemu.
Charro, što čekaš?
Ova ti je žena ukrala sav novac, strpala te u zatvor, prevarila te
i još ševi tog tipa. Oprostit ćeš joj?
Imaš pravo.
Ne, Charrito. Brate…
-Možemo ovo popraviti. -Što bi popravljao?
Da. Imam prijatelja, suca.
Razgovarao sam s njime.
Izbrisat će tvoje optužbe, tvoj će dosje nestati
i možeš se vratiti životu sa ženom i svojim…
-Ženom? -Da.
-Onom koju jebeš, majmune? -Ne!
Zbunjen si. Nije tako. Spusti pištolj.
Spusti ga. Pomoći ću ti.
-Pomoći ćeš mi? -Da, kunem se da hoću.
-Spusti pištolj. -Dobro.
Charro!
Što je, Lupe?
Sad se bojiš mrtvih?
Koji kurac? Moraš ubiti Lupe, a ne tog tipa.
Ostaviš nas nasamo?
Ozbiljno?
Alcidese, sve je sjebano. Brže.
Znala sam da nemaš muda.
Ključevi od auta.
-Nemoj me tražiti. -Tamara.
Neću ti opet pomagati.
-Charro, popravimo ovo. -Koji kurac želiš popraviti, Lupe?!
Dao sam ti život!
Dao sam ti dvoje djece, izvukao te iz kupleraja!
A kako si mi vratila, Lupe?
Jebala si ovog tipa?
Jebala si Davida?
Strpala me u zatvor?
Molim te. Charro.
Rekao sam ti da ću sjebati onoga tko me gurnuo u tu jebenu zatvorsku rupu.
Nisam očekivao da ćeš to biti ti.
Pogledaj me u oči.
Volim te.
Okreni se.
Okreni se, Lupe!
Daj mi to, seronjo.
Ne znaš da je nepristojno špijunirati tuđe veze, glupane?
Oduzela si mi obitelj.
Oduzela si mi kuću.
Alexovo poštovanje!
Oduzela si mi slobodu, kujo.
Pusti me, gade!
Miči se, Lupe!
Jebote!
Zaključaj!
Idemo!
Izdrži, čovječe.
Izdrži.
Kvragu.
Izdrži.
Šaljite hitnu na ovu lokaciju.
-Upucao je Ulisesa. -Što?
Brzo. Mislim da neće preživjeti.
Čekaj da dođem s pojačanjem.
Emiliano?
U kurac!
Hajde. Kreni prema cesti 33, Fonseca.
Požuri se!
Brže! Sustići će nas!
-Molim te. -Zajebala si, Lupe.
Probleme poput tebe treba iščupati iz korijena.
Problem je u tome što si iznutra prazna, Lupe.
Onda me ubij.
Pucaj već jednom.
Da te se riješim.
Pusti je.
Baci pištolj, smrade.
Postao si pošast.
Za moju obitelj, za svoju.
Ti zaslužuješ umrijeti, gade.
Uništio si mi život, kurvin sine.
Uništio si mi obitelj. Ubio si mi sina.
Nisi mogao spasiti ni svoga.
Ti i ja smo isto sranje, smrade.
Znaš koja je jedina razlika?
Vidiš, ja imam muda.
Nemoj, molim te!
Emiliano, stani! Molim te!
Pritisni mu ranu.
Idem po pomoć!
Zajebali smo, Lupe.
Svi troje.
Alex, ti i ja.
Pogledaj na što si me natjerao, Charro.
Nisam ovo željela.
Imamo Alexa,
ali smetamo mu.
Kao što si rekao.
Probleme poput nas
treba iščupati iz korijena.
Ti i ja uvijek ćemo biti zajedno, Agustíne.
Ali u paklu.
Reci Alexu da ga volim.
Volim te.
OPĆINSKA POLICIJA
Halo?
Što se dogodilo?
Je li mama dobro?
Moraš disati.
Tata ti je pogođen.
Tako mi je žao. Tata ti je umro.
Vlasti šute o tome što se točno dogodilo,
no potvrdile su smrt Agustína Mejíasa poznatoga kao El Charro.
Njegova je supruga Guadalupe Barranco u bolnici
i još čekamo novosti od službenika i medicinskog osoblja.
Javljam se uživo za Noción, Carla Robles.
Koji ćemo kurac sad?
Da, ta ti majičica lijepo stoji.
Pripadala je tvome mlađem bratu.
-Bok, prvače. Bok, dušo. -Vidi ovog ljepotana.
-Bok, prvače. -Vidi, identični su.
Nisu li?
-Što radiš? -Skini mu tu odjeću.
Dobili smo dijete, a ne klona.
Imala si pravo. Spavao sam s Cayetanom.
Sad smo kvit jer se tebi omaknulo s tvojim bivšim mužem.
Zar smo takvi?
Natječemo se u varanju?
Ne znam jesmo li takvi. Ne znam ni jesmo li par.
Brenda, nikad nisam pogledao drugu ženu.
No Brenda koju volim, u koju sam ludo zaljubljen,
ne znam gdje je. Ne znam je li umrla s Mateom.
Ne znaš koliko mi nedostaje.
Razgovor s njom, gledanje u oči, dodirivanje, seks s njom.
Žao mi je što ne mogu zadovoljiti tvoje pohotne muške porive.
Kad mi je sin umro, umrlo je i moje tijelo.
Zar ne shvaćaš da se sramim osjećati išta osim boli?
Zapela si u tome godinu dana i ne želiš izaći.
Prestala si s terapijom.
Pokušavaš pretvoriti ovog klinca u kopiju onoga kojega smo izgubili.
Oboje smo ga izgubili, Brenda.
I preklinjem te da me voliš, plačeš sa mnom, približiš mi se.
Kajem se što sam spavao s Cayetanom.
Ali ne želim da mi nedostaješ do kraja života.
Moraš se vratiti, čak i ako si slomljena, u komadima,
ali vrati se, Brenda, molim te.
Što misliš o Charrovoj smrti?
Ne znam.
Valjda…
mi je laknulo, možda?
Možda je ovo početak novoga poglavlja za mene, zar ne?
To je možda dobro.
Ne znam, možda ćeš jasnije vidjeti budućnost.
Možda.
Mala djeca.
Utišat ću to da ne moraš slušati kako plaču.
Odmah se vraćam.
Što je bilo, zlato?
NOVINARKA
DJEČAK KOJI RAZGOVARA S MRTVIMA ZAPANJIO GRADIĆ U SONORI.
DJEČAK KOJI NAVODNO RAZGOVARA S ANĐELIMA
Ispala mu je iz usta, to je sve.
Što radiš? Zašto kopaš po mojim stvarima?
Što si napisala o mojoj kćeri i razgovorima s mrtvim prijateljem?
Smiri se, nije ono što misliš…
Želiš napisati još jednu knjigu? Želiš je iskoristiti?
Naravno da ne. Nije ono što misliš, Fabiáne.
Misliš da sam budala.
Pitao sam se kakva si osoba.
Mislio sam da si drukčija.
Ne želim te blizu sebe ni moje kćeri.
Kako da vjerujem nekomu tko je izdao vlastitu sestru?
Što ti je?
Ne, Fabiáne.
Fabiáne!
Molim vas, pustite nas da prođemo! Dobit ćete konferenciju za novinare!
-Jebena kujo! -Yola!
Yola!
Yola, smiri se!
Da, to je istina.
Gđa Guadalupe priznala mi je
da je odgovorna za smrt Moncha Gómeza i Eulogija Pinta
i da joj je plan bio okriviti svog pokojnog muža, g. Mejíasa.
Svjedokov je iskaz kompromitiran, časni sude.
Uspostavljen je osobni odnos između svjedoka i klijentice.
Budući da je gđa Barranco prekinula, svjedok joj sada želi naštetiti.
-Prigovor. -Odbija se.
Razumijem tvrdnju obrane
da svjedok možda pokušava naštetiti optuženici,
ali ako nemate drugog svjedoka, morat ću odbaciti slučaj.
Svjedok može odstupiti.
Mir u sudnici!
Mir.
Tužiteljstvo poziva sljedećeg svjedoka, Alejandra Mejíasa.
Svjedok razumije da, s obzirom na njegov odnos s optuženicom,
ne mora svjedočiti,
prema Državnom zakoniku o kaznenom postupku.
Želi li svjedok nastaviti?
Kako glasi vaš iskaz?
Čuo sam mamu da razgovara s odvjetnikom.
Govorila je
da će bilo tko teško saznati tko stoji iza smrti Barrosa
i gospodina Moncha.
Kad sam se suočio s njom i pitao je
je li istina to što sam čuo…
Znam da si ubila tipove.
Čuo sam te. Rekla si to Ulisesu.
Znaš kako je kad ti je mama ubojica?
-Netko je morao osvetiti tvog brata. -Nije Moncho kriv.
To je kolateralna šteta.
Nije porekla.
Jebena kurvo!
Mir!
Mir u sudnici.
Saslušavši dokaze i svjedočenja protiv Guadalupe Barranco,
ovaj sud nalazi dovoljno osnova
da je osudi na 75 godina zatvora
za ubojstva Ramóna Gómeza i Eulogija Pinta.
Suđenje je završeno.
Ponosim se Alexom.
Treba hrabrosti za to što je učinio.
Alex je dobro dijete.
Kako si uspjela?
Kako si preživjela sinovu smrt?
Nisam sigurna da jesam.
Ja nisam uspjela.
Imaš posjetitelja.
Oprosti mi.
Ispravno si postupio, maleni.
Oprosti.
Netko je morao okončati sve ovo.
Ispravno si postupio.
Samo sam ti htjela pružiti lijep život.
I vidi gdje smo završili.
Kažu da ti Bog ne daje kušnje koje ne možeš prevladati.
Ali to je laž.
Oprosti mi, Alexe.
Ne mogu preboljeti gubitak Gabita.
Nisam ja ubila te ljude.
Nego moja tuga i bijes.
Htjela sam osvetiti njegovu smrt.
Istjerati bol iz sebe.
Ali sve se pogoršalo.
A tata?
Je li i on morao umrijeti?
Tata te jako volio, Alexe.
Ali pretvorio se u neobuzdan vulkan.
I sad se, napokon, odmara od tog bijesa.
Ali ti nisi poput nas.
Nemoj dopustiti da te naša priča definira.
Ti si dobra osoba.
Bez obzira na to gdje sam.
Čak i da doživotno ostanem u zatvoru,
uvijek ću se ponositi čovjekom kakav si postao.
Nikad nemoj zaboraviti koliko te volim.
Sve će biti u redu.
Bit ćeš dobro, Alexe.
Bit ćeš dobro, maleni.
Pomozi mi spakirati torbice. Svaka ima posebnu kutiju.
Nemoj dugo. Bok, dušo!
Zašto ovako odlazimo, mama? Gdje su tata i moj brat?
Objasnit ću ti poslije. Može, princezo?
Ti i ja protiv svijeta, kako volimo, kao i uvijek.
-Spakirala si lutke? -Sad ću.
Dobro, hajde!
Iznenadno putovanje?
Nisam ja cura za selo.
Čini se kao da bježiš.
Nisam znala da bi selidba mogla izgledati kao bijeg.
-To nije zločin, zar ne? -Ne, selidba nije.
Ali pomaganje zatvoreniku u bijegu,
to je posve druga priča.
Očito mu nije pomogla Lupe.
Nego sigurno njegova druga žena.
Pretpostavljam da sam ta druga žena ja.
Tamara Ferrante.
Iliti Pantera.
Ti si uplatila novac za Charrov bijeg.
Ali bez brige.
Ne zanimaš me ti.
Netko iznutra zasigurno mu je pomogao.
To me zanima.
Daj mi ime i pustit ću te da se vratiš u Jalisco i proživiš svoj život u miru.
Ili ćemo ti oduzeti kćer i morat će te posjećivati u zatvoru.
Ako je uopće ikad više vidiš.
Što ćeš?
Otišla sam razgovarati sa ženom koju zovu Pantera.
Sve mi je ispričala.
Pomogao si Charru da pobjegne iz zatvora.
O čemu ti to?
Imam dokaz, smrade.
Zamolit ću te za uslugu.
-Nemoj. -Gubi se.
Što ćeš učiniti?
Ubit ćeš me?
Učiniti ono za što nisam imala hrabrosti.
Misliš da mi je toliko stalo do života? Učini to i uništi sebe do kraja, gade.
Ucijenili su me.
Prijetili su da će objaviti snimke.
Maloljetnica, jebote.
Shvaćaš li kakvo si ti govno?
Kakvo razočaranje, Santose.
Bio si mi prijatelj, moj mentor,
moj uzor poštenja.
Nemoj ovo objaviti.
Nije posrijedi samo moj ugled, nego i institucije. Ne zaslužuje to.
A što predlažeš?
Dopusti da dam ostavku.
Ili odem u prijevremenu mirovinu.
Nadam se
da će te savjest živoga pojesti.
Odvedite ga.
Drago mi je što si se odlučila vratiti.
-Hvala što si me primio, Fabiáne. -Uvijek.
Onda počnimo.
Reci mi kako se osjećaš u ovoj fazi majčinstva?
Iskreno, mislila sam da sam mnogo bolje.
Ali…
shvaćam
da stojim na mjestu.
Život mi je u kaosu, Fabiáne.
A razdoblje tugovanja.
Kako si to podnijela?
Trudim se.
Kunem se da se trudim svaki dan u životu.
Nekih mi se dana čini da napredujem, a onda shvatim da mi je gore nego prije.
Ne znam što da radim.
Ta kušnja na koju me život stavlja previše mi je. Osjećam da ne mogu…
Znam da me ne želiš vidjeti. Samo me moraš saslušati
i više te neću gnjaviti.
Dobro?
Dobro, požuri se. Imam posla.
Uđi.
Čuj, znam da mi ne vjeruješ.
Misliš da imam otrov na vršcima prstiju
i da samo čekam da napadnem.
Ali nije tako.
Znaš što bih s pričom tvoje kćeri?
Onom u kojoj razgovara s mojim mrtvim nećakom?
Htjela bih to istražiti, proučiti, ali s tobom.
Molim te.
Ozbiljna sam.
Prije godinu dana nisam se mogla ni zamisliti na tvome mjestu,
kao ni Danielinu.
Tada nisam mogla vidjeti dalje od sebe.
Ali sad sam majka.
I duboko razumijem ljubav koju osjećaš prema Pauli
i koliko te zbunjuje što joj se događa.
Zato sam na taj put htjela s tobom.
Razgovarati sa stručnjacima, obaviti intervjue, prikupiti iskaze.
Saznati postoji li zaista nešto onkraj smrti.
Možda Paula vidi nešto što mi ne vidimo.
Evo.
Iskoristi je, spali, poderi.
Što god hoćeš.
Tvoja je.
Dobro.
Hvala.
PSIHIČKI POREMEĆAJI POSTTRAUMATSKI STRESNI POREMEĆAJ
MEDIJI I DUHOVNI SVIJET
Čemu ozbiljan izraz lica, tata?
-Jesi li završila zadaću? -Jesam, tata.
Mogli bismo pozvati Carlu da u subotu dođe na ručak.
Želim napraviti tortu tres leches kako me mama podučila.
Carla mi vjeruje.
Kao i Rodrigova mama.
Rodrigo je volio kad bismo ovamo dovodili Gola.
Zato sam ga dovela.
Na Rodrigov zahtjev.
Nešto sam ti htjela reći.
Već danima, ali…
jednostavno nisam.
Paulita…
Paulita kaže da razgovara s Rodrigom.
Da, znam da zvuči ludo.
Ali rekla mi je svašta što nikako nije mogla znati.
Osim ako je to istina.
Počela sam razmišljati, ako Paulita razgovara s Rodrigom,
mogu i ja.
Zamijenila sam večeri tekile
s ovime.
Pišem mu, kažem mu sve što mu još želim reći.
Izbacim sve što sam držala u sebi.
Predivno je to što radiš.
Tako mu se osjećam bliže.
To me uistinu iscjeljuje.
Oslobađa.
I ja sam…
našao nešto što mi pomaže.
Noću razgovaram sam sa sobom.
Govorim si:
„Ne budi tako strog prema sebi.
Bog ima plan.
Rodrigo je i dalje dio tebe.”
Gđo Carla,
netko vas treba.
Patiš li možda od intolerancije na laktozu?
Što?
Paula te želi pozvati da u subotu kušaš njezinu tortu.
A Paulin se tata slaže s time?
Možda bismo mogli proširiti bilješke.
Proširiti bilješke?
Možda zajedno napišemo knjigu, ne?
Što misliš?
Besjede skeptičnog terapeuta i bezobzirne novinarke.
-Hej! -Pitaju se ima li života poslije smrti.
Kada u subotu?
A moj muž?
Nema ga.
-I bolje. -Ako želiš svađu, danas nije vrijeme.
Ne svađam se s takvima kao ti.
Znam da si spavala s Javierom. Iskoristila si krhkost naše veze.
Znaš što je još gore?
Skužila sam te od prvoga dana.
I rekla sam mu.
Prisilila sam ga? On uopće nije kriv?
Ne, ne kažem to. Naravno da je kriv.
Znam kakvi su muškarci kad je riječ o seksu.
Zato i znam da nisi bitna.
Onda je to riješeno.
Ova nebitna žena više te neće gnjaviti.
Danas mi je zadnji dan u uredu.
Brenda.
Nešto se dogodilo Mateu?
Matea više nema.
Sin nam se zove Miguel Ángel.
Čekao sam te.
Što radimo ovdje?
Došao sam se oprostiti.
Odlaziš?
Ne mogu ostati u ovome mjestu, Lucía. Znaš to.
Ozbiljan si?
Trebam… prostora.
Vremena.
Da se prisjetim kakav je normalan život.
Da je drukčije, preklinjao bih te da pođeš sa mnom.
Iako zvuči pretenciozno,
moram pronaći sebe.
Dokučiti koja mi je svrha.
Kad odlaziš?
Danas.
Postoji izravan let za Madrid.
Oduvijek sam htio vidjeti Španjolsku.
Uostalom, engleski ti je koma.
A tek moj francuski.
Jako ćeš mi nedostajati.
I ti meni.
Nemoj predugo ostati.
Gđo Barranco, posjet.
Imaš nekoliko minuta.
Nemam ti što reći.
Znam.
Samo sam vas htjela vidjeti ovakvu.
Zatvorenu u istoj ćeliji u kojoj ste naredili ubojstvo mog Moncha.
Ako ogladnite.
Dok vas prebacuju u kaznionicu.
Ne brinite se, nije otrovana.
Želim da trunete u zatvoru.
Crvena uzbuna u ćeliji četiri!
SRETAN PUT SANTA CRUZ ZAHVALJUJE VAM NA POSJETU
Lucía. Što se događa? Jesi li dobro?
-Mama, čeka te iznenađenje. -Što?
-Što je to? -Hajde, požuri se.
-Tko je to poslao? -Tata.
-Otvori. -Dobro.
Vidiš.
-Poziv na ples. -Mama, moraš otići.
Voliš plesati i izgledat ćeš sjajno. Molim te.
Pomoći ću ti da se spremiš. Dok ti sredim frizuru i šminku,
bit će jako kasno.
-Idemo. -Ne pretjeruj sa šminkom.
Dragi Rodrigo,
Buha je uginula dva mjeseca nakon tvog odlaska.
Mislim da si mu nedostajao.
Kao i meni.
Ali jučer je u kuću stigao novi stanar.
Ljubav prema nasumičnim činjenicama naslijedio si od bake Matilde.
Postala sam opsjednuta. Jako je zabavno.
Znaš li da su morski psi na Zemlji duže od dinosaura?
I da žirafe spavaju samo pola sata dnevno?
Stalno si mi govorio takve podatke.
Imali smo čast biti tvoji roditelji i biti s tobom devet godina.
Ne bih to nizašto mijenjala.
Shvatila sam da nitko ne umire ako i dalje živi u tebi.
Hvala ti, sine.
Što nikad nisi pustio moju ruku.
Prijevod titlova: Željko Radić