Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Da mor ble gravid med meg i 1963, endret alt seg for familien min.
Med et sjette barn på vei fikk de prioritet i sosialens boligkø.
Takket være meg kunne familien flytte fra en leilighet i forstaden -
- til en leilighet i Paris' 13. arrondissement.
- Flora, kan du følge barna til skolen? - Ja da.
De var mange allerede før jeg kom: Edmond. Richard.
Nicole. Jacques.
Og Jacqueline.
Jeg har lånt naboens telefon. Si til min mann at jeg drar til fødeavdelingen.
Nei, det trenger du ikke.
Nei, han trengs ikke. Hva skulle han bidratt med?
Jacqueline har sangkurs og må øve. Edmond vil ikke bade, så han kan dusje.
Nicole tar medisin mot kviser. Richard ...
- Dra til sykehuset! - Vær snill mot Richard.
God dag, madame Perez.
- Sånn, ja. Fortsett! - Nå ...
- Er det ei jente? - En gutt.
En gutt ... Det blir bra med en gutt.
Hva skjer?
Hva er det som skjer, doktor?
- Han har en klumpfot. - Bare en?
Det er en misdannelse.
Roland.
- Nei, ikke stå opp. - Jeg vil se sønnen min. Roland!
Trass i tre operasjoner -
- forble foten min en livløs stump.
Som et første utkast til en fot, uten hæl og helt forvridd.
Basert på en sann historie
Han må ha skinner for å kunne gå.
- Nei, doktor Bathany. - Nei?
Roland kommer vel til å kunne gå? Som alle andre.
Det er viktig at han ikke går på foten. Det kan forverre misdannelsen.
Men Roland er ikke vanskapt.
Går han uten skinner, vil det være katastrofalt.
Han får aldri støtte seg på foten.
Så snart han begynner å gå, må han få skinner.
Slike eller slike.
- Ellers blir følgene ugjenkallelige. - Ugjenkallelige, ja.
For med skinner blir han aldri bra.
Med skinner blir han handikappet resten av livet.
Madame. Din sønn er handikappet.
- Maklouf? - Ja?
Det er ikke dette livet jeg ønsket for ham.
Hun nektet å godta det.
Hun hadde forlatt hjemlandet for å gi barna sine en bedre framtid.
God dag.
Så hun slepte meg byen rundt.
Klumpfot med tydelig skjevhet i foten samt vridning av leddene.
Jeg er allmennlege, du må til en ortoped.
Vi kan operere ham og deretter gi ham skinner.
Og så kanskje operere ytterligere en gang.
Et annet alternativ er at vi opererer ham, -
- så opererer vi igjen, og så får han skinner.
I flere år var mor og jeg hos utallige spesialister og professorer.
Vi kan dra til kollegene mine i Amsterdam.
Vi tar bilen min. Gutten kan sitte baki.
Det går ikke! Det er farlig.
Kjemien får ikke komme imellom.
Det er mange valgmuligheter.
Men også patetiske kvakksalvere.
Foten kan ikke rettes mer ut.
Din sønn vil aldri kunne gå normalt.
Du har ventet for lenge.
Madame Perez ...
Det tok lang tid. Så smelte jeg igjen døra og skrek til assistenten.
- Det var ikke assistentens skyld. - Hun visste det!
Hadde jeg vært vulgær, ville jeg kalt dem bedragere!
Men ...
Om alle, absolutt alle leg...
Gratulerer med dagen
Gratulerer, kjære Roland
Gratulerer med dagen
Sånn.
Han har virkelig vokst.
Siden legekunsten ikke kunne kurere foten min, -
- vendte mor seg til høyere makter.
La ingen latterliggjøre ham, og la ham gå som alle andre. Gi oss et mirakel.
Gjør så Roland kan gå og løpe.
Raskere enn alle andre.
Hun så det som om hun hadde fått et oppdrag -
- og satte til og med opp et alter på radiatoren i stua.
Døgnet rundt ba hun til Gud og alle hans helgener om et mirakel.
- Pappa, kom! - Ferdig. Da lager jeg kjøttboller.
En mann hadde røde kinn og hvitt skjegg, rabbiner Meir Baal Haness.
Chaim Pinto, mannen til høyre med boka.
Og selvsagt Baba Sali.
Etter alle bønnene ventet mor seg et mirakel hver morgen.
Hvorfor, mitt barn?
- Esther, spill nå! - Slutt å be, for Guds skyld!
Fred på jorden ber alle for allerede.
Madame Benaoyun ber for det dagen lang.
Du skal be for at alle i familien har to bein.
Jeg nevner aldri kortene i bønnene mine. Aldri!
Sånn er det bare. Du ber for beinet hans. Ikke noe annet.
Jeg bryr meg ikke om noe mirakel. Jeg skal bare se.
Tror du Gud blir irritert av alle bønnene til mamma?
Han burde være ganske lei.
- God natt. - God natt.
Ikke vær redd. Legen vi nettopp møtte, var en lurendreier.
- Hva er en lurendreier? - En svindler. Hva skal vi ta?
Madame Perez, alla naboene lurer ...
Hvorfor venter du med å la gutten få hjelp?
Fem gulrøtter og to squash.
Hespetreet.
Som jeg har sagt flere ganger, må Roland begynne på skolen nå.
Han må få skinner snarest.
- Nei. Nei. - Jo! Jo.
Ifølge loven må han begynne på skolen nå.
Nei, det er ikke sant. Jeg har spurt meg for.
- Hos hvem? - Madame Farah.
Hun garanterte at det ikke finnes noe sånt krav.
- Spør henne. - Ja vel.
- Hvilken myndighet jobber hun for? - Ingen, hun er naboen min.
- Madame Perez ... - Yasmina vet det.
Ingen lov krever at barn går på skolen.
Det er ikke sant.
Loven krever at barn får undervisning.
Det innebærer i praksis at Roland må på skolen.
Det virker som om det haster.
- Hei. Beklager at jeg er sen. - Jeg er midt i et møte. Hva er det?
- Kan du kommer og hjelpe meg snarest? - Ja, jeg kommer straks.
Sa jeg det riktig?
Du bor i en republikk, -
- og her er det lover som må følges.
Du er ikke i Marokko.
Jeg må gå, det var akutt.
Din sønn utvikler seg ikke her inne. Han må få oppdage resten av verden.
Du dømmer ham til et elendig liv!
I lang tid, til tross for utallige besøk hos leger, -
- fortsatte jeg å dra meg rundt på det blå gulvet vårt.
Jeg lærte at det fantes ujevnheter.
Terskelen til kjøkkenet skrapte opp knærne.
På det glatte golvet i gangen fikk jeg virkelig opp farten.
Hva gjør du? Nei!
- Slipp! - Den er min!
Når det gjaldt personlig utvikling i mitt ufrivillige fengsel ...
... var jeg heldig takket være søstrene mine.
- De brakte meg verden. - Jeg elsker ham. Hva gikk galt?
Jeg oppdaget Sylvie Vartan, mine søstres og deres venners idol.
I alle sine sanger formidlet hun med stor treffsikkerhet -
- tenårenes kaotiske følelser.
Jeg var henført.
Madame Perez, vi må plassere Roland i fosterhjem.
Vi har begynt en utredning. Vi tror du hemmer hans utvikling.
Hvordan kan en mor hemme sin sønns utvikling?
- Det er umulig. - Dessverre er det mulig.
Det finnes mødre som røyker og drikker. Og så finnes det slike som deg.
Roland skulle begynt på skolen i september. Han må lære seg å lese.
Ellers når han kanskje aldri igjen de andre.
Du dømmer ham til et innestengt og marginalisert liv.
Alt står i mappen.
Vi har vurdert situasjonen ved hjelp av eksperter.
Vi vet hva som er best for din sønn.
Vet du hva Roland spiser til frokost?
- Nei. - Nei, det vet du ikke.
Står det i mappen hva det betyr når han klør seg på armen og hånden?
Det betyr at han er stresset!
Står det hvordan han sovner? Han rører hodet slik. Ellers får han ikke sove!
Hva slags pasta liker han?
Du vet ingenting. Du har en masse fine teorier, men du kjenner ikke Roland!
Jeg vet alt om ham. Alt!
Når min sønn begynner på skolen ...
... skal han gå dit selv.
Hun er gal, det hespetreet. Gal!
Du kommer til å få et vidunderlig liv.
Det lover jeg deg.
Hespetreet snakker bare tull.
Du kommer til å gå.
Du skal utføre store ting, mchikpara. Større enn noen andre.
Vi skal finne en kone til deg. Hun vil være vidunderlig.
Du vil få et vidunderlig ekteskap.
Du vil få vidunderlige barn.
Jeg lover deg at miraklet vil skje, mchikpara.
Hva betyr "mchikpara"?
Det betyr "jeg gir deg mitt liv".
Mors tro kunne flytte fjell.
- Kom tilbake om tre uker. - Ja vel.
Roland? Hvor er den lille rakkeren?
Han er vel ute og røyker igjen, akkurat som brødrene sine.
Hvis du har røykt med rampevennene dine igjen, ringer jeg politiet.
Mchikpara! Mchikpara, det er et mirakel!
Mchikpara!
Adressen står der nede.
Ikke noe telefonnummer, men en adresse.
Min bror sa at ei jente med samme problem som Roland ...
- Hun ble bra takket være denne legen. - Hva har du sagt til Roland?
- Hva så? - Har du sagt at det er et mirakel?
Du må slutte å sette griller i hodet på ham. Slutt å tro på hva som helst.
Det var et mirakel da Moses delte havet -
- og da Persias dronning reddet jødene fra folkemord. Det var et mirakel.
Dette er et postkort der din bror i Marokko har rablet ned en adresse.
Vi har vært hos doktor Bathany igjen.
For at Roland skal få skinner.
- God dag, madame. - Ja?
Vi har ikke bestilt time, men vi vil treffe doktor Vergepoche.
Det fins ingen doktor Vergepoche.
- Hva mener du? - Min mann var aldri lege.
Det er monsieur Vergepoche, ikke doktor.
Jeg fikk høre at han er lege.
Monsieur Vergepoche, da?
Han døde for en måned siden.
Hva mener du med døde? Er han ...
Er han død?
Jeg føler med deg i ...
Sorgen.
Unnskyld.
Mchikpara.
Nei, du får ikke si det. Forstått?
En sønn skal ikke gi sitt liv til moren sin. Aldri.
Det er jeg som gir deg mitt liv. Du får ikke si sånt. Det får du aldri gjøre.
Forstått?
Aldri mer. Kom, kom.
Ikke si det mer.
Aldri mer. Aldri, aldri.
Min mann var ikke lege. Han var leddknekker.
Han hadde verken diplom eller utdanning, men han hadde en gave.
Jeg kan prøve å hjelpe dere hvis dere vil.
Du er en engel. En engel.
- Si til alle at min sønn vil kunne gå. - Så bra, madame Perez.
Aspargesen din er myk. Du kan godt sette skinner på den.
- Hva skal vi lage. Makaroni? - Pommes frites.
Madame Fleury.
Du må gi meg en siste sjanse.
Jeg vet at du vil gi meg det, for du vil det som er best for Roland.
Jeg håper at du vet at jeg også vil det som er best for min sønn.
Vi har nettopp fått en stor, stor mulighet.
En stor mulighet.
Så kan jeg ...
Kan jeg be om bare litt mer tid?
For å finne ut om dette er miraklet som vi har ventet på så lenge?
Skal du lære ham å lese?
Ja. Ja, ja!
Doktor Vergepoche lager støttekorsett og spjelker som settes på morgen og kveld.
Det er viktig at de alltid byttes ut, og Roland aldri får røre på seg.
Ikke noe slurv.
Skal vi ikke ha gjester på et og et halvt år?
- Vil du kurere din sønn eller ha gjester? - Både og, vel?
- Kom og hjelp til. - Edmond, ikke rør TV-en. Jeg gjør det.
Nei, den må tres foran så trykket havner her og presser ut hælen.
Ja, jeg har tredd den foran. Det gjør jeg alltid.
Nei, nei, nei.
Her. Du må tre den her.
Jeg vet det, men han får vondt om jeg trer den sånn.
Det er ekstremt viktig at du gjør nøyaktig som jeg sier.
- Jeg vet hvordan min sønns fot fungerer. - Vær nøye, ellers er alt forgjeves.
- Ja vel ... - Jeg skal være tydelig.
Følg mine instrukser, eller slutter jeg.
- Den må være spent. - Men du spenner den for hardt.
- Jeg kan dette. Den skal være spent. - Men den er for spent.
- Han får vondt. - Den må være spent.
Slutt!
- Den er opp ned! - Nei, det er den ikke!
- Den er opp ned! - Du holder bildet opp ned.
Det er noe alle kvinner gjennomgår. I dag skal vi snakke om klimakteriet.
Vi har med oss tre eksperter ...
Mens jeg lå urørlig døgnet rundt høsten 1969, -
- så jeg alt som gikk på TV.
Absolutt alt. Hundre prosent av alt som sto på TV-programmet.
Jeg kommer snart tilbake.
Hva gjør du?
Jeg vil være handikappet.
Vi har slurvet.
Det var synd.
- Det var en dum idé. - Nei, absolutt ikke.
Da du kom, hadde jeg tenkt å leve et fredelig liv som enke.
- Jeg vet det. Men doktor ... - Jeg er ikke lege!
Madame Vergepoche. Du fortjener selvsagt å gå av med pensjon.
Men jeg er sikker på at din mann aldri ville sviktet en pasient.
Min mann kunne ikke navnet på noen av sine 2567 pasienter.
Men du kunne alles.
Alles.
Jeg tok imot alle pasienter som om de var mine egne barn.
Hva liker Roland?
Fra morgen til kveld lød stemmen hennes i leiligheten.
Vartan ble en del av behandlingen.
Hva søren er greia med denne sangerinnen?
- God dag. - God dag.
Vi tar alt dere har med Sylvie Vartan.
Vi liker Hardy også, men hun er ingenting i forhold.
Vartan er ...
Vartan berører oss.
Vartan er blitt en stor fransk stjerne og yéyé-idol.
Og forholdet til Johnny har gjort fansen enda mer fra seg.
Hun har en internasjonal karriere og har sunget overalt. I USA og Japan.
- I Canada. - I Argentina, Brasil ...
Hva er det? Vil du spare penger eller kurere sønnen din?
Yndlingsboken hennes er "På sporet av den tapte tid" av Marcel Proust.
- Pengesnakk fører alltid til krangel. - Hvor mye?
10 000 franc.
- 10 000 franc?! - Der ser du.
Roland? Roland!
Det er samme sang for 20. gang!
Du kan vel i det minste dempe lyden? Roland!
Roland!
Ja?
- Du sa det skulle ta noen måneder. - Ja, men det tar lengre tid.
Undre skjer ikke over natten.
- Du lovte å lære ham å lese. - Han vil ikke lese!
I diskusjonene med madame Fleury viste mor all sin sjarm og overtalelsesevne.
Hun brukte digresjoner, gikk opp i falsett, gråt og viste følelser.
Alt sammen, med lysets hastighet.
Han pusler, hviler ...
Madame Perez, du bare lyver!
Hvorfor lærer han ikke å lese?
Til og med Jacques kan lese.
Ja, jeg kan lese.
Roland er ikke interessert i å lese.
Men hespetreet sier at han må.
Hva mener du med til og med Jacques kan lese?
Mamma har prøvd stavemetoden og alle andre metoder. Ingen fungerer.
Jeg liker ikke så godt å lese, men jeg leser. Dere har jo sett meg lese.
Dere husker vel at jeg leste 300 sider Balzac på ei helg?
- Jeg lyver ikke. - Det har ingen sagt heller.
Jeg kan bare ikke gjøre alt her hjemme. Det går ikke.
Men jeg lyver ikke.
Balzac, du får lære ham å lese.
- Balzac. - Hvordan? Pappa?
Og slik fant Jacques på en metode for å lære meg å lese ved hjelp av Vartan.
Først måtte jeg lære meg en sang utenat.
Så skulle jeg lære meg alle lydene.
"I kveld er jeg den vakreste."
"Den vakreste."
- A? - Akkurat, det er en A.
Saus, sove, snok, super, snabel ... Det finnes kjempemasse.
- U? - Vi har snakket om E i tre dager.
Hører du A i setningen? Nei, det er ingen. "Hvisk til meg", er det en A der?
Til slutt skulle jeg lære ordene.
"Gå." Det der er "til". "Gå" står det her.
- A? - Men er du treig? Det står her.
Jeg har den.
Johnny mistet kontrollen og kjørte i grøfta.
Her er bilen som Johnny Hallyday og Sylvie Vartan kjørte i til gallaen.
Ulykken skjedde rundt halv ni på riksvei 83 i nærheten av Roppe.
De ble straks ført til et sykehus -
- der reporteren vår har snakket med sangeren.
Esther, du kommer til å sette fyr på leiligheten.
Noen måneder etter ulykken, som ved et under ...
... sto Vartan på scenen igjen.
Hespetreet ...
Madame Fleury, så hyggelig.
"For du er 15 år og kommer til å finne lykken som du så lenge har drømt om."
"Når jeg synger, synger jeg for deg. Ja, jeg synger for deg."
Bra, Roland.
Sånn, mchikpara.
"Han tilhører de beste av hedersmenn," -
- "sa monsieur de Charlus om servitøren."
"For ingen setter man mer pris på" -
- "enn den som ikke bare har de fremste dydene" ...
Hvor har dere vært?
Elsklingen min.
I morgen kveld kommer familien Abikhezer.
I overmorgen kommer familien Darmouni og dagen etter hele familien Shoushana.
Kom!
Nå skal vi ha gjester hele tiden. Alt dette må bort.
Ja! Bra, Roland!
Veldig bra. Det ser bra ut.
- Nå behøver vi nok aldri møtes igjen. - Vet du, det har vi nok aldri behøvd.
Farvel, madame Perez.
Farvel ...
... hespetre.
Du må være flink og gjøre øvelsene dine.
Takk, doktor.
Har du sett som du har vokst?
Rakkerunge.
Sånn.
Ikke snakk med noen på T-banen.
Og ikke si noe om foten, det er unødvendig.
Mitt, mitt, min, min og mitt, mitt.
Og akkurat som mor hadde lovet, -
- kunne jeg, som alle andre på min alder -
- når det var på tide å begynne på skolen, gå dit helt selv.
Etter miraklet syntes ikke Esther at vi kunne nøye oss med en vanlig skole.
For å forklare den sene skolestarten sa mor til rektor på scenekunstskolen -
- at jeg hadde vært med i en film i Marokko og gjort stor suksess.
Jeg var blitt oppdaget på ferie -
- og blitt en stor stjerne der.
Og jeg skulle framfor alt bli en stor stjerne i Frankrike.
Det vidunderlige livet mor hadde lovet meg, kunne endelig begynne.
Demi-plié.
Relevé.
Hold der.
To, tre ... Sånn ja. Hopp!
To, tre, fire ...
Chassé, chassé, grand jeté.
Chassé ... Sammen med beina.
Opp igjen.
Hva er det der?
Ta av deg strømpebuksen.
Unge mann, ta av deg strømpebuksen.
Jeg var med i en bilulykke i Casablanca med onkelen min.
- Hva gjør du her, da? - Det var mor.
Hun burde vite at handikappede ikke kan gå på danseskole. Dere sløser med tiden vår!
Gikk det bra?
Gjør pas de basque igjen med tydelig overgang i første posisjon og rake armer.
Mademoiselle Corbeau? Er du ikke vel bevart?
- Hvem er du? - Hun som sender sin sønn på danseskole.
- Jeg forstår. - Nei, det gjør du ikke.
Hvis han faller, reiser han seg opp igjen!
Du trenger ikke ydmyke ham foran en hel klasse som ler av ham.
Skal en lærer gjøre sånt?
Du er en skam for alle lærere. En skam!
Hvordan kan du sende hjem et barn som er sju år?
Han er sju år! Vet du hva jeg tror?
Mor klarte virkelig å forklare hvorfor jeg passet på danseskolen.
- God dag, madame Corbeau. - God dag, madame Perez.
Vi ses etterpå, mchikpara.
Henne blir du aldri kvitt.
Vesle dumrian. På plass, alle barn!
God dag.
Hva har skjedd?
Chirac vil gi meg en medalje.
Det var hespetreet som nominerte meg. Madame Fleury.
Er ikke det rart?
En hedersmedalje.
Fra Den franske republikken. Til meg.
De har rett.
Jeg har bare gjort det alle mødre gjør.
Nei.
Du har utrettet et mirakel.
I flere måneder planla mor og alle naboene klær og frisyrer.
For meg var det aller fineste på selve dagen -
- at da Den franske republikk skulle hedre den lille kvinnen fra Marokko, -
- hadde naboene tenkt på å sette på henne høye hæler.
En detalj som gjorde at den høyreiste Jacques Chirac -
- kunne feste medaljen uten å måtte bøye seg for mye.
- La meg uttrykke min respekt. - Takk.
- Madame Perez. - Madame Fleury.
Sånn.
- Ikke snakk med noen på T-banen. - Mamma ...
Mitt, mitt, min, min og mitt, mitt.
Ha en fin dag.
Så kjekk.
Så travelt du har det.
Etter noen år med hån og skam -
- ble jeg ikke lenger sett på som skolens krøpling.
- Rollen går til Roland Perez. - Bravo!
Når det gjaldt skolen, styrte mor helt.
Hva skal jeg skrive om beinet?
- Hvilket bein? - Det som er kortere.
Hvilket bein er kortere?
Ja vel.
"Bananen." Scene 7, tagning 32.
Vær så god!
- Med en banen blir jeg glad. - Takk. Ja!
Ja! Veldig bra.
Mor ble en agent uten like.
- Klart han kan danse! - Kontraktene strømmet på.
- Kom igjen, vis Roland! - Vi vil se Roland.
- Der er han! Der er han! - Roland!
Jeg fikk jobbe med tidens største artister.
Petula Clark, Gilbert Bécaud, Sheila, Richard Anthony og Joe Dassin.
Jeg var med i alle fantastiske program -
- som jeg hadde sett på bare noen år tidligere fra sykesengen.
Og en dag ...
Sylvie Vartan og Johnny Hallyday! Gi dem en varm applaus.
- Tusen takk! - Takk, alle sammen.
Jeg hadde en lovende karriere som skuespiller.
Jeg fikk små roller i filmer og teaterstykker.
Men da mor forsto -
- at de fleste skuespillere levde i fattigdom og usikkerhet ...
- Hvorfor skal han ikke fortsette? - Det bare er slik.
... bestemte hun at noen som Gud hadde hjulpet, trengte større ambisjoner.
God morgen. God morgen, mamma.
På slutten av jusstudiene mine hadde alle søsknene mine flyttet ut, -
- og Esther hadde bare meg igjen.
- Jeg la et bilde av Baba Sali i lommen. - Jeg trenger ikke ham, mamma!
- Ikke snakk med noen på T-banen. - Slutt, mamma.
Ja vel.
Og ikke vær redd, du får levere prøven skriftlig på onsdag.
- Hvorfor det? - Du ville jo levere den på onsdag.
- Hvorfor får jeg det, mamma? - Du ville jo levere den på onsdag.
- Professor Delguste er hyggelig. - Nei, nei, nei, mamma.
- Jeg ba deg ikke å snakke med lærerne. - Men det var en fin prat med Pierrot.
"Pierrot"? Kaller du professoren Pierrot?
Gå nå. Ikke snakk med fremmede på T-banen.
Slutt! Slutt å snakke med lærerne mine og slutt å gi meg bilder av Baba Sali.
Hvorfor ber du en 27-åring om ikke å snakke med fremmede? Hvorfor?
La meg leve livet mitt, mamma!
Ja vel.
Jeg forstår ikke hvorfor du absolutt må snakke med fremmede, men ...
Det må være en bevisst krenkelse av privatlivets fred gjort på en viss måte.
Sivil- og strafferettslige følger vurderes bare i særskilte tilfeller -
- og begrenser retten til privatliv.
En ukjent person har altså like stor rett som en kjent person til å protestere -
- og kan også anmelde forholdet. Men kostnadene ...
Monsieur Roland Perez.
Monsieur Roland Perez?
Monsieur Roland Perez. Det er din tur. Monsieur Perez!
Ja, Pierrot? Unnskyld, monsieur Delguste.
- Er det min tur? - Ja, vær så god.
Roland?
Ja, mamma, det er meg. Jeg har med meg noen venner. Vi skal spise.
- Kan jeg hjelpe til? - Ja visst.
- Hvor kommer foreldrene dine fra? - Tunisia. De kom hit sammen.
Sett den der.
Det er kjempegodt.
Ja, det er det.
- Legger du den tilbake? - Ja visst.
- Han er en bra mann. - Som Roland?
Roland, ja ...
Hva venter du på? Hun er den rette.
Hun er gift, mamma.
Deres bryllupsdag blir den beste dagen i mitt liv.
- Hun er allerede gift. - Med feil person. Sånt skjer.
Ikke si noe om klumpfoten. Det er unødvendig.
Foreldrene hennes er høyt utdannet.
Høyt utdannede svigerforeldre og en kone med vakkert hår.
Det kommer til å bli et vidunderlig ekteskap, mchikpara.
Denne er sjelden. Et ordentlig samlerobjekt.
19. november 1961 var Vartan på TV for første gang.
I 1966 skjedde det mye for Vartan.
David ble født, og det gikk rykter om at hun og Johnny skulle separeres.
Svært få vet at Vartan har stor interesse for Hieronymus Bosch.
Middelalderkunstneren.
Så slapp hun en plate på nederlandsk, så en på tysk og så en på spansk.
Hvis man ser nærmere på scenografi, musikkvideoer og klær, -
- ser man at hun er inspirert av Bosch, som ble født i Den Bosch i 1450.
Alt er klart for å gi ut et blad om nyheter i artistverdenen.
I hvert nummer vil vi ha et intervju som går litt mer i dybden.
I det første nummeret vil vi ha et intervju med Sylvie Vartan.
- Så klart. - Og om det er greit ...
- Vil vi at du skal gjøre intervjuet. - Jeg?
Nei. Nei, det går ikke.
Jeg ser jo ikke hva jeg har skrevet!
Monsieur Perez.
- Er du monsieur Perez? - Nei, jeg er ... Jeg ...
- Kan du fransk? - Ja.
- Jeg kan ta det på engelsk. - Nei, nei. It's okay.
- Du får ti minutter. - Hva? Unnskyld.
Hun venter.
- Noen temaer som bør unngås? - Nei.
- God dag. - God dag.
Notatblokken.
- Kan jeg spille inn intervjuet? - Ja.
Oi. Jeg skal prøve ... Sånn.
Unnskyld meg, jeg ...
Hvis man har hatt en lykkelig, omsorgsfull og beskyttet barndom ...
- og framfor alt når man har vært så heldig å ha en mor som deg ...
... får man da ikke ...
... inntrykk av å kjenne på tiden som er tapt?
Du kan din Proust.
Ja. Det er takket være deg.
Når man er blitt elsket av sin mor slik jeg ble, og som Proust skrev ...
... er det vanskelig å møte virkeligheten.
Men ...
Samtidig er det noe som gjør at man står støtt.
Har god likevekt og styrke.
- Men det er også et handikapp. - Virkelig.
Andre spørsmål.
"Man blir også litt" ...
... "følelsesmessig berøvet for kjærlighet."
Under hele utdanningen intervjuet jeg Vartan når hun var aktuell med noe.
Monsieur Perez. How are you?
I'm fine. I'm fine.
Nei, jeg er ingen fan. Jeg ser ikke på meg selv som det.
Det er... Nei.
- Denne er vel din? - Den er din. Eller vent. Unnskyld.
Den er min.
Folk går på Vartans konserter og ber om autografen, -
- men sånn er ikke jeg.
Jeg trenger ikke nærme meg henne. Jeg ...
Det er Vartan. Men så ...
Oi. Jeg bare fortsatte.
Gjennom en slags guddommelig inngripen -
- etter bare noen måneders ekteskap -
- innså Litzie at hun hadde giftet seg med feil person.
Hva er det?
Jeg har ...
Jeg burde sagt det. Unnskyld.
Det pleier ikke synes.
Det synes ikke når jeg er påkledd.
Unnskyld.
Jeg burde sagt det.
Det gjør ingenting.
Kyss meg.
- Mamma! Hva har skjedd? - Vi kommer til å brenne i helvete.
- Nei da. Hva har skjedd? - De serverte reker.
- Hva snakker du om? - De serverte reker.
På vår store dag får vi skalldyr! Det er jo forbudt.
Det ble litt feil, men det gjør ingenting. Det er et fint bryllup.
- Vi kommer til helvete alle sammen. - Nei, mamma.
- Vi fjernet alt, ingen rabbiner så det. - Etter buffeten kom varmretten.
En fiskerett. Sjøtunge med sopp-duxelle.
Fisk, sopp, grønnsaker. Ingenting som er forbudt ifølge toraen.
Jeg kunne endelig puste ut og stakk gaffelen i fisken.
Og hva fikk jeg se?
Reker! Reker igjen!
Det var reker overalt. Hele tallerkenen svømte over av reker.
For en ulykke.
For en ulykke! Jeg skjemmes.
Vi har ordnet det også. Kom nå.
Det som gjør vondest, er at ...
Dette skulle være mitt livs beste dag. Og hva får jeg høre?
Sett henne ned! Sett henne ned!
Hun er jo gravid!
Hvordan kunne du gjøre det mot meg?
- Hvordan kunne du gjøre det? - Unnskyld, mamma.
- Fortjener jeg det? - Nei. Unnskyld.
- Hvordan kunne du gjøre det mot meg? - Unnskyld, mamma.
- Hvorfor fikk jeg vite det slik? - Unnskyld.
- Du tar livet av meg.
Etter bryllupsnatten flyttet Roland hjem igjen.
Nei, nei. Leiligheten er ikke klar.
Det haster ikke. Hvorfor skulle vi hindre ham?
Mchikpara har giftet seg.
- Men han blir hos oss. - Jeg er mett.
Det er veldig godt.
- Har du spist hos din mor? - Nei, det har jeg ikke.
Jeg har ikke spist hos mor. Hun ville bare at jeg skulle smake på en kake.
- Men jeg spiste ikke. - Du vet vel at jeg er kona di?
Ja, det vet jeg. Hvorfor ...?
- Hvorfor spiser du hos moren din? - Det gjør jeg ikke.
- Hva er i veien da? - Ingenting.
- Er jeg ikke flink til å lage mat? - Nei.
- Ikke? - Nei, eller jo. Det er godt. Jeg ...
Leiligheten var ikke klar, og mamma ...
- Men nå er den klar. - Ja, det er den. Det er den.
Hvor er klærne dine?
- Vi ses senere. - Vi ses, mchikpara.
Det er vanskelig for mamma. Veldig vanskelig.
Gi henne litt tid til å klippe navlestrengen, så blir det bra.
Det er ikke hun som er problemet.
Ikke gå til legen. Olivenolje, honning og sitron holder.
Nå ringer det på. Det er travelt.
Uten meg hadde han aldri klart seg.
Ja vel. Vi høres.
Så, så. Jeg kommer.
Hva tjener det til å ringe på sånn? Hva skal det være godt for?
- Monsieur Foenkinos? - Ja.
Madame Perez, advokat Perez' mamma. Hyggelig.
Hyggelig å hilse på deg. Kom inn.
- Kake? - Nei takk.
Diabetes? Jeg spiser likevel.
Beklager at jeg er sen. Vær så god.
Jeg har ingen sekretær, så mor stepper inn så lenge.
Så ... Hun hjelper meg. Det er et familieforetak.
- Sannelig. - Det er akkurat sånn vi vil ha det.
Mamma.
Kan vi snakke i enerom? Vær så snill.
- Ja vel. - Takk.
Du får ikke gjøre sånt.
Mine klienters saker er private. Du ...
- Hvorfor halter du? - Det gjør jeg ikke. Hørte du hva jeg sa?
- Det ser ut som du halter. - Men det gjør jeg ikke. Hør etter.
Jeg forstår at det er hemmelig, og at man ikke får snakke om det.
Og hvorfor skulle naboene bry seg om at Foenkinos gjør kona si arveløs?
Hvordan vet du at han gjør henne arveløs?
- Jeg tyvlyttet ikke. - Slutt å tyvlytte. Slutt med det!
Hei! Noe nytt om Foenkinos?
Men ... Hva snakker hun om?
Kom. Det mennesket klarer ikke å holde munn.
Mye folk i dag.
Monsieur Foenkinos. Kom inn med dine hemmeligheter.
Vi er litt forsinket i dag.
- Vi må betale på onsdag. - Harold! Hva gjør du?
- Han er gal. Jeg betaler i morgen. - Skolen også. De ringte.
- Jeg glemte den. Har du nøklene? - Nei, du har dem.
Telefonen er stengt. Dere må betale regningen.
Hva gjør du her, mamma?
Hvordan kan jeg finne en kone til Harold hvis vi aldri treffes?
- Du traff ham i går. - Telefonen er stengt, betal regningen.
- Tok du ikke tilbake nøkkelen? - Jo. Hun har kopiert kopien.
Med tre barn begynte regningene å hope seg opp.
Ærede dommer ...
Så jeg tok jobb som forsvarsadvokat og ble svært respektinngytende.
Jeg brukte digresjoner, gikk opp i falsett, gråt og viste følelser.
Alt med lysets hastighet.
For en ære nok en gang å få besøk -
- av mannen som er i ferd med å bli en ekspert på immaterialrett.
- Roland Perez. Velkommen. - Hei alle sammen.
- Hvordan går det? - Veldig bra.
Unnskyld, madame Perez.
I de nye lokalene har vi plass til alle advokatassistentene.
Vi trenger dem for å omstrukturere firmaet. Det har vi snakket om.
Sånn.
Men hvor er rommet mitt?
Mamma ...
Er jeg oppsagt?
Gjør meg en tjeneste.
Ikke si til klientene at jeg er sagt opp, si at jeg er død.
Slutt, mamma. Det er ikke ...
Jeg er sen, jeg er sen!
Akkurat som Esther hadde spådd, hadde jeg et vidunderlig ekteskap -
- med en vidunderlig kone og vidunderlige barn.
Alt var vidunderlig.
Akkurat nå ser alt bra ut.
Vi klarte å fjerne hele svulsten.
Vi anbefaler oppfølging med forebyggende cellegiftbehandling.
- Forebyggende? - Ja.
- Men dere fjernet jo hele svulsten. - Ja, men for å være helt sikre på ...
Vil den forebyggende behandlingen gjøre at jeg mister håret?
- Ja, det er en del av ... - Vil jeg bli dårlig?
En stund, ja.
Er det sikkert at jeg blir frisk?
Nei.
Hennes avgjørelse var endelig.
Som alltid.
Litzie ville leve livet fullt ut.
Der er du jo! Jeg så overalt.
- Hvordan har du det? - Bra.
Vi ses på torsdag! Ha det.
- Den var ute. - Beklager, men den var på linjen.
Sånn ja.
Perfekt!
Årene som fulgte, var de beste i vårt liv.
Her kommer brødet.
- Vær så god sitt. - Takk.
Ja vel ...
Hvem er pasienten?
Det er meg.
Kan jeg undersøke deg?
Selvfølgelig.
Av jord er du kommet, til jord skal du bli.
Ånden vender tilbake til Gud.
Nå kan alle som ønsker, legge på jord.
Har du alt?
Vi ses i kveld. Ha en fin dag.
Hvorfor gikk du ikke på skolen? Forklar meg det.
- Jeg vil ikke snakke med deg! - Du må forklare.
Har du ikke forstått? Jeg vil verken prate med deg eller høre på deg!
- Ikke si sånt til meg. - La meg være!
Og Harold, sønnen min ...
Han snakker knapt med meg. Så ...
Familien holder på å gå i stykker.
Hvorfor tror du at det blir sånn?
Problemet ...
... er at jeg ...
I hele mitt liv har andre ...
... tatt alle avgjørelser for meg.
I hele mitt liv.
Nå føler jeg meg fortapt.
Jeg begynte med å rette opp en stor feil.
Å begrave Litzie på en trist kirkegård i Paris, hun som elsket solen.
Du snakker mye om livet med Litzie.
Om den uutholdelige smerten.
Om din mor.
Om hennes mot og hengivenhet.
Men du snakker aldri om din far.
Fortell om ham.
Om far?
Fortell om et barndomsminne om faren din.
Ja vel.
- Kan jeg få snakke med pappa? - Med pappa?
- Ja. - Hva har skjedd?
- Ingenting. Jeg vil bare prate med ham. - Er du syk? Si hva det er.
- Alt er bra. Jeg vil bare prate. - Trenger du penger?
- Jeg trenger ikke penger. - Hva er det da?
Kan jeg ikke bare få snakke med pappa?
Er det barna? Er det Harold?
Nei, barna har det bra. Jeg vil bare snakke med pappa!
- Nei, mamma. Du blir ikke med. - Hvorfor ikke?
Pappa, jeg er her. Kom.
- Vi venter på deg. - Nei, bare pappa skal være med.
Gå inn igjen. Bare ham.
Jeg likte kona di veldig godt.
Du vet ...
Min mor døde da jeg var fire år.
Så ...
Jeg må innrømme at ...
... å se barna dine lide ...
Det er uutholdelig.
- Vi ses snart. - Ja.
Et halvt år senere gikk pappa bort.
Men det siste halvåret ble forholdet vårt et helt annet.
Hei.
- Alt i orden? Halter du? - Nei.
Sylvie, dette er advokaten som jeg har fortalt om.
Men var ikke du journalist?
- Kjenner dere hverandre? - Ja, litt.
- Roland Perez. - Det stemmer.
Du var en utmerket journalist. Svært belest.
Og du snakket engelsk, om jeg ikke husker feil.
Ja, det kan man vel si. Jeg forklarer etterpå.
Hvordan Sylvie Vartan er?
Huner så vakker, mamma. Hun er intelligent. Det var ...
- Hun må ha elsket deg. - Jeg vet nå ikke det.
Men du vil aldri gjette hva som skjedde da måltidet var over.
- Fortell. - Jeg sto ute med Sylvie Vartan.
- Og hun ba meg bli advokaten hennes. - Selvfølgelig, mchikpara.
- Fortalte du henne alt? - Hva da?
Alt!
- Nei. - Hvorfor ikke?
Mamma, det kan vi aldri fortelle.
- Hørte du hva jeg sa? Aldri. - Ja vel, jeg forstår.
Sylvie og jeg fant hverandre og ble nære venner.
Vi spiste middag hos hverandre, gikk på teater og reiste på ferie sammen.
Jeg ble kjent med hennes familie og hun med min. Eller ...
Alle unntatt mor.
Mamma, hva gjør du? Jeg har jo kjøpt dessert.
- Når kommer Sylvie? - Hun kommer når hun kommer.
Harold, jeg skal finne en kone til deg.
Harold, kom og hjelp til her.
Bravo!
Gratulerer med dagen!
Takk, alle sammen!
Jeg er så rørt over å få treffe deg.
Jeg har så mye å fortelle deg at jeg har skrevet et brev.
Mamma. Alt i orden? Blir du med på kjøkkenet og henter kakene?
Hva var det i konvolutten du ga Sylvie?
- Hvilken konvolutt? - Jeg så at du ga henne en konvolutt.
Hun sa bare at jeg er sjarmerende. Sylvie Vartan synes jeg er sjarmerende.
Mchikpara, jeg har forstått at vi aldri skal fortelle om foten din.
- Mamma ... - Vi har ikke gjort henne noe vondt.
Har vi gjort henne godt eller vondt med alle platene og bladene vi har kjøpt?
Du lærte til og med å lese til sangene hennes. Og alle forestillingene.
Du har vel ikke skrevet om det i brevet?
Hvis hun visste hva hun har betydd for familien vår, ville hun bli glad.
Nei, mamma. Jeg jobber for henne.
Hun får ikke tro at jeg er en fan som har invitert henne hjem.
Hun kommer til å tro at jeg er gal.
Slutt å ødelegge alt!
- Sylvie Vartan kom for å synge for oss. - Nei, hun sang for meg.
Hun sang for meg, mamma, ikke for deg. For meg. Det er mitt liv.
Det er mitt liv! Mine barn.
Slutt å blande deg inn i alt. Slutt å blande deg inn i mine barns liv. Slutt!
Slutt å si til min sønn at du skal finne en kone. Du skal ikke finne noe til ham!
Hvem hjalp deg å finne Litzie?
Gå din vei.
Gå.
Det ble bra.
Han forventet det ikke.
Vi snakket aldri om det igjen.
Og vi så hverandre dessverre ikke så ofte etter det.
Der var det en veske, så han måtte ringe ordensmakten.
Vektere kan ikke kreve å få se i noens veske. De må vente på ...
Hei.
Jeg liker henne.
Tar du med deg en sånn stjerne uten forvarsel?
Jeg har ikke engang kjemmet håret.
Mchikpara, gå og hent litt te og kaker.
Til vår gjest.
- Jeg kan hente det. - Alt din vakre kollega vil ha.
- Vil du ikke ligge rettere? - Du er snill.
Er det bra sånn?
- Og Catherine? - Ja, Catherine.
Hallo?
Roland! Fortere! Fortere!
Fortere! Fortere!
Da kvinnen jeg elsket så høyt ikke var mer, -
- var jeg for første gang alene.
Sånn.
Venner, det er klart!
Sylvie?
- Sylvie? - Ja?
Vet du hva du har betydd for Roland?
Nei.
Ikke mange vet det, men det er takket være deg Roland kan gå i dag.
Esther ville at du skulle vite at Roland ble født med en misdannelse.
Han hadde klumpfot og kunne ikke gå.
Han krøp rundt i leiligheten hele dagen, og det er takket være deg ...
Jeg hadde senket garden et øyeblikk på sykehuset.
Mens jeg hentet te, hadde mor fortalt alt sammen.
Om fødselen, handikappet, legene og leddknekkeren.
- Og om Sylvie Vartan. - Han ble forelsket i deg.
Du ga ham styrke.
Du er død! Død!
La meg leve mitt eget liv! For helvete!
Hei, Sylvie.
Det er fra min mor.
Det er brevet hun ville gi deg på bursdagen min.
Jeg har anstrengt meg for ikke å forbli den gutten.
Jeg har bedt en kollega overta alle dine saker.
Jeg burde sagt alt for lenge siden.
Men det gjorde jeg ikke.
Det ber jeg om unnskyldning for.
Du trenger ikke be om unnskyldning.
Det er en fantastisk historie. Den berørte meg virkelig.
Så ...
Gjør noe med den.
Ja.
Hei, mamma.
Jeg vil takke deg.
Takk for et vidunderlig liv.
En engelsk forfatter skrev en gang at Gud ikke kan være overalt.
Derfor oppfant han mødrene.
Det var en gang min mor
Bygger på Roland Perez' bok
Tekst: Mari Eggen Svensk Medietext