Неллі, можеш нас, будь ласка, залишити?
Месьє Робінсон...
Багато моїх друзів сплять з ескортом.
Може, ти їх знаєш.
Мій перший досвід видався нічогенький.
Я навіть не платив.
Я б вибрав іншу модель, але...
Я не повинен тебе розпитувати, але хочу знати, хто був у моєму ліжку.
Тебе наймали від агентства?
У тебе було мало клієнтів?
Ні, було чимало.
Довелося змиритися з тим, що я не стану моделлю.
Я не мав ні таланту,
ні кар'єрних планів, ні майбутнього.
Класика для хлопця на виклик.
Мені тебе пожаліти?
Думаєш, я зрадів пропозиції спокусити за 30 000€ чарівного принца?
За 30 000?
Ого.
По-моєму, ти й досі морочиш мені голову.
Я ледве згадав дату твого народження, а не факт, що вона справжня.
Учора я ледь не зняв першого-ліпшого, щоб вилити на нього всю свою лють.
Але це ж ти. Це дуже важко.
Я свідчитиму проти них, клянуся.
Чудово.
ДІМ МОДИ
Бачу, Різдво видалося нелегке.
Як почуваєшся?
Радий, що я вдома.
Тобі болить, і це нормально.
Вдруге зрадити людей, яких любиш, непросто.
Я від свята нічого не очікував. Тому я не розчарований.
Ти ж зрадив не нас, щоб це вийшло тобі боком.
І то правда.
ДІАН РОВЕЛЬ
Повернувся до нормальних людей?
Моя сестра спить зі своєю кураторкою.
Ба більше – вона закохана.
Ян такого не потерпить.
Треба діяти швидко.
І з Робінсоном теж. Наскоком закриємо з ним угоду.
Ми за тобою скучили, Вікторе.
Більше ніякого Різдва без тебе.
Дякую, що перервав відпустку.
Сім'я хоче негайно позиватися.
«Ледю» проти Rovel?
Жоден суддя не хоче, щоб його звинуватили у затягуванні.
Припускаю, вони найняли найкращого адвоката?
Вони обрали Ермана.
Давнього бойового коня. Перевірений варіант.
Він не поспішав повертатися на Різдво з Ґштаада.
Вони налякані.
Прекрасно. Тримай мене в курсі.
Ви дзвоните Паломі. Залишіть мені повідомлення.
Ти пропустила катер?
Ми чекаємо тебе в студії.
Стережися, Паломо.
Він змусить тебе думати, що світ обертається навколо тебе,
й заманить тебе у свої тенета.
Повертайся якнайскоріше. Корабель чекає свого капітана.
Кутюр – це твоя можливість.
Тут зберігаються жакардові перфокарти.
Оці.
Вони керують рухом ткацьких верстатів.
Ця колекція унікальна.
Це спадщина кравчинь.
Глянь на оце.
Сукня, в якій хрестили Марі.
Я любив бувати з мереживницями.
Я був їхнім талісманом.
І... моделлю.
Пам'ятаю, мені було років десять,
коли тато застукав мене в сукні для причастя.
На кару
він змусив мене цілий день ходити в ній надворі.
А тоді був лютий.
Я два тижні пролежав хворий.
І більше ні разу не вдягав суконь.
Натомість ви вирішили їх шити.
Так і є.
Можна?
Цей Дім моди крихкий і безцінний,
як і мереживо, яке він створює.
Він висить на волосині.
У буквальному сенсі.
І певною мірою як твоя нова колекція.
Ти розберешся.
Я впевнений.
Опозиція планує прокласти по нашій землі пішохідні стежки!
Тут же ніхто не гуляє!
Хочуть нас позлити.
Узбережжя належить тим, хто боронив його від британців!
Ти не згодний, Яне?
Ти тут довше за нас.
З часів сьомого хрестового походу.
Ви не бачили Марі?
Ні.
Ти й на закуски до нас не приєднаєшся?
Я більше терпіти не можу тих людей.
Мені здається чи вони щороку стають противніші?
Тобі здається. Ми з «тими людьми» дружимо не перший рік.
Наші гроші від моди не такі, як у них.
Вони дивляться на нас зверхньо.
Я звик, що у твоїй сім'ї на мене дивляться зверхньо.
А тут мене поважають,
принаймні у вічі.
Без мене й моїх грошей Дому моди не було б.
Ви всі про це забуваєте.
Хочеш мені щось сказати?
Ти ж голосуєш за лівих?
Ви вважаєте мене сільським дурником.
Ти, твої брати, навіть наш син.
Але я не сліпий.
- Ти змінилася. - Я не змінилася.
Кого ти не можеш терпіти? «Тих людей» чи мене?
Застерігаю тебе, Марі.
Якщо хочеш, щоб мої 15% залишилися в сім’ї, тобі доведеться обирати.
В індустрії моди
найголовніше, щоб була майстерність рук.
Не вмієш плести – не говоритимеш мовою майстерні.
Добрий креативний директор передусім повинен бути добрим кравцем.
Якщо хочеш шити кутюр,
ти повинна прийняти його швидкоплинність, ефемерність.
Краса заради краси.
Чи ж не зручно прикриватися тезою «мистецтво для мистецтва»?
Ігнорувати навколишній світ.
Кожен мріє про своє.
Моє покоління мріє врятувати те, що лишилося від краси нашого світу.
Шкіра, кашемір, кошеніль.
Мрії нашого виду завжди втілюються коштом мрій іншого.
Розкіш завжди ставить нас на вершину харчового кола.
Але це ілюзія.
Ми частинка цього кола.
А не домінуємо в ньому.
Я хотіла б, щоб ця ручна майстерність...
служила моїй мрії.
Ти відважна й сильна.
Але все починається з оцього.
Спершу знайди свою мелодію.
І щойно ти її знайдеш, зможеш творити власну мрію.
Пробач, але я щиро вважаю, що так буде краще.
Ти не вважаєш?
Питаєш мене, що я думаю?
Я хотіла б, щоб ти й надалі керувала моїм фондом.
Але зрозумію, якщо ти підеш.
Якщо я...
Це ти йдеш.
Я нічого не обіцяла.
Ти серйозно?
А як же «жити в моменті»?
Ти здалася.
Обрала «Ледю», а не мене.
Нічого цього не існує, ти ж знаєш?
Кого ти намагаєшся переконати?
Ти не така жінка.
Не яка, Жюдіт?
Жінка, яка будує власну клітку
лише тому, що хоче бути такою ж могутньою й нещасною, як її брати.
Твоя сім'я тебе поглинула.
А ти все одно будь-що хочеш її врятувати.
Ось чого не існує, Марі!
Твоєї сім'ї!
Мені жаль, Жюдіт.
Ні, це мені жаль.
Жаль тебе.
Робінсоне, знаю, мені більше не можна з тобою говорити.
Але я хочу.
Хочу тебе побачити.
Доторкнутися до тебе. Поцілувати.
Я все зіпсував і все життя себе за це винитиму.
Я тебе люблю.
Він точно прийде?
Так.
Можемо поки що вислухати версію другої сторони.
Я дам вашому свідку ще кілька хвилин.
Месьє Ерман.
Ми швидко, ваша честь.
Мої клієнти заперечують будь-яку причетність
до хитромудрого перебігу подій, вигаданого сім'єю Ледю.
Месьє Ледю, ви заперечуєте, що знаєте месьє Соляля Батетана?
Аж ніяк. Я його знаю.
Я бачив його у брата вдома на різдвяному святі.
Тоді я й зрозумів, що мій небіж має інтимні стосунки
з рецепціоністом Дому «Ледю»,
що цілковито суперечить професійній етиці, яку я наполягав запровадити,
коли я там працював.
Ви теж його знали, мадам Ледю?
Мадам Ровель.
Я бачила його один раз ще у вересні
на показі прет-а-порте в «Ледю».
Вони з Робінсоном були там як пара.
І він уже тоді працював на вас.
Я не потерплю безпідставних звинувачень на адресу моїх клієнтів.
А що ви зробили з доказами?
Месьє Ледю,
хай це буде протистояння версій,
а не окремих осіб.
Робінсоне, знай...
що мені прикро.
Я знаю, як сильно ти любив Соляля.
Прикро, що у вас не склалося.
Я кажу щиро.
Соляль ще два дні тому хотів свідчити.
Ви його залякали?
Ваша честь, ми хотіли б обдумати подання позову про наклеп.
Хочете проти мене позиватися?
Уперед. Серйозно. Ви стовідсотково програєте.
Позивайтеся.
Це ж правда!
Ви дзвоните Солялю...
Битимеш кожну поштову скриньку в місті?
Їдьмо зі мною.
Куди?
У такій величезній квартирі має бути місце для матері.
Що ти робиш?
Піклуватися про мене надумала?
Я дам собі раду. Я роблю це все своє життя.
Мені це теж буде корисно.
Не вдаваймо, що ми близькі.
Ти теж даси собі раду.
Суддя навіть розслідування не призначила.
Чудово! Про Наварра подбали.
Подбали.
Ми замурували його в бетон.
Метафорично кажучи.
А що там твоя сестра?
Я над цим працюю.
Молодці. Я вами пишаюся.
«Молодці» й «пишаюся» з маминих уст.
Та ти герой.
Вона сказала «вами».
За 32 роки вона ні разу не поцікавилася моїми справами.
А тепер хоче погратись у квочку? Серйозно?
- Розумію. - І вона жахливо поводилася з Солялем!
Їй нестерпна сама думка про моє щастя,
не кажучи вже з таким, як Соляль. З найманим працівником!
Ти не заперечиш, що вона була перебірливіша, ніж ми всі.
Консьєржка Соляля сказала, що він виїхав тиждень тому.
Тобто Ісмаель М'Бемба. Це його справжнє ім'я.
- Ісмаель. - Он як?
Найгірше, що це ім'я йому не личить.
Еге ж, це безперечно найгірше.
Глянь.
Вони підробили його посвідчення особи!
Звідки це в тебе?
Я понишпорив у кабінеті Віржині з відділу кадрів.
Що ж.
Соляль нас підвів, але справу веде Нельсон.
Ми знайдемо докази, щоб їх викрити.
- Він хотів свідчити. - Він не прийшов, Роббі!
- Мабуть, вони дали йому грошей. - Чи з ним щось сталося.
Його залякали. Вони на все здатні!
Розумію, тобі здається, що я заперечую очевидне. Шкода.
Я знаю, що Соляль був щирий.
Тобто Ісмаель... Байдуже.
Скажи, тут чарівно?
Так.
І як ви все це покинули заради служіння суспільству?
Мене надихає богиня води, яка плаває на сьомому континенті.
Тому ми хотіли пошити колекцію з менш традиційного мережива.
Я зрозумів.
Але нам не вдалося.
Біда в тому, що кутюр – це знак винятковості.
І Гільдія може його відкликати, якщо дизайн не відповідатиме її критеріям.
Ви ніколи не партачили з прототипом?
Я?
Мільйони разів.
За місяць до показу?
І яке наше рішення?
Робимо таке саме, як ви, чи ні?
Якщо робите мереживо,
то робіть його правильно.
Розумію. Ти хочеш докорінно все змінити.
Мені це знайомо.
Мереживо вийшло з моди ще у 80-ті.
Та різниця в тому, що я виріс,
спостерігаючи за роботою мереживниць.
Якщо хочеш кардинальних змін,
з технічного погляду ти повинна бути бездоганна.
І, на щастя,
на відміну від генія, техніці можна навчитися.
А інакше...
ЛЕДЮ ДЕ КЕРДАНЕ МЕРЕЖИВНИЦТВО
Хіба вони не довершені?
Нащо ти змусила мене приїхати в Бретань?
У студії повно роботи.
Ми йдемо хибним шляхом, Є-Джі.
Глянь! Бачиш, яке це мереживо красиве й витончене?
На його виготовлення пішло сто років.
Шкода, що в нас лише місяць.
Але ми маємо ноу-хау.
Ми так стараємося зробити колекцію, геть не схожу на «Ледю».
Ти ж цього й хотіла!
Виробляти менше. Інший спосіб виготовлення мережива.
Знаю!
Знаю, але...
Тепер я не впевнена, що це вдала думка.
Але до показу менш як місяць.
Я геть заплуталася.
Після Різдва таке буває...
Різдво тут ні до чого. Я говорю про колекцію.
Буде тупо все знищити, тільки щоб «зробити по-іншому».
Дім такого не заслуговує.
Дім...
чи Венсан?
Ти на Різдво отримала батька.
Це чудово.
Але мене це ніяк не стосується.
- Вина, мадемуазель? - Аякже. Дякую, Неллі.
Є-Джі ще не спустилася?
Вона поїхала.
Як це поїхала?
Ти була у своїй кімнаті.
Вона попросила тобі сказати.
Вона не могла лишитися на ніч.
Їй завтра зранку треба бути у студії.
Мерсі.
Тобі з нею пощастило.
Але в тебе є ще я.
Якщо хочеш, можемо попрацювати.
Коли захочеш.
Я планую лишити свої акції собі після вашого вчинку,
не кажучи вже про Соляля.
- Rovel ніколи не... - Байдуже.
Як я розумію, угоду розірвано.
Я поверну гроші, «позичені» мені Rovel.
Ні боргів, ні застави, ні акцій.
Адьос, Rovel.
Робінсоне, як нам тебе переконати, що твоє місце тут, з нами?
Ти ба, а тобі ще вистачає...
нахабства.
Нам доведеться порозумітися.
Ми хочемо показати твою колекцію на показі прет-а-порте.
Маркетинговий план уже готовий.
Вибачайте, але ні.
Як я й сказав, гроші я поверну.
Що ж, тоді...
Нам жаль, але ми не думали, що ти захочеш розірвати контракт.
Ти ж сам казав, що це все, про що ти мріяв.
Ви не маєте моїх акцій.
Згідно з контрактом,
якщо я прострочу платіж, я отримаю лист-повідомлення.
Якщо я на нього не відповім,
ви забираєте частку як заставу.
Але я не отримував листа.
Може, ти забув перевірити пошту з Кайманових островів?
Відтепер ти дуже-дуже багатий.
І керуєш перспективним домом моди у групі Rovel.
Ми все одно дуже раді нашій з тобою співпраці,
Робінсоне.
Я тебе проведу.
Наступна – твоя сестра.
Можемо зробити симетрію...
Ми отримали новий зразок.
Зараза.
Ми й досі не знаємо, з чого шити сукні.
Монік, ми вже бували у скрутних ситуаціях. Ми звикли.
Стрес трьох тижнів до показу мені до болю знайомий.
Але тепер буде катастрофа!
Розумію, на студію тиснуть.
Палома надасть нам матеріал через кілька днів.
Я їй довіряю.
Показ не за горами, а ми ще не маємо матеріалу. Такого в нас ще не було.
Монік...
Що, на бога, робить Палома?
На мене чотири дні тиснуть, а «мадемуазель» робить мереживо!
Я розумію, що ти почуваєш.
Бажання все кинути?
Паломі знадобиться міцне плече.
Справжня подруга. Розумієш?
То я тут заради ролі хорошої подруги?
Ні.
Наберися терпіння. Роби, що вмієш.
Кожен великий дизайнер спершу працював у великому Домі.
Ти не завжди будеш на другому плані.
Повір мені.
Я сьогодні влаштовую невеличке новорічне свято.
Буду рада тебе бачити.
Дякую, Неллі.
Ні, дякую.
Та ну. Хоча б для тосту.
Це ж новорічна ніч.
Востаннє, коли я пив шампанське, я такого наговорив.
Будьмо.
З Парижа є новини?
Нічого хорошого.
Ви з братом...
Це ж не лише через Перль.
Між вами є щось іще.
Ми з ним ніколи не могли співіснувати.
З самого початку.
За його словами...
і за словами Перль,
в усьому винен я.
Я той самий «токсик»,
від яких психологи радять у своїх блогах триматися здаля.
А тому,
якщо почуєш, що сьогодні десь гуляють твої ровесники,
ось тобі моя порада:
тікай від мене.
Що це?
Красиво, скажіть?
Це сміття.
Це новий світ.
А не мрія.
Принаймні не моя.
- Як відсвяткувала Різдво? - Ми їздили в Сент-Моріц.
Ой, ти така снобка! Та ну тебе.
Привіт, Аґнес.
- Як поживаєш? - Чудово.
Мені подобається твоя схованка на Єлисейських полях.
Яка красива сукня. Від кого вона?
Від Rovel. Сукні від «Ледю» всі в хімчистці.
Що більше вони нас копіюють, то кращі стають.
- Шампанського? - Ой, ні. А то я наче на роботі.
- Аґнес! - Привіт, Наталі.
Я миттю.
Якось вона напророкувала,
що мені завжди щаститиме і що я буду щаслива.
- Але я так і не була щаслива. - Алло.
Ти що, весь свій гардероб переміряв? Де ти?
Я не маю сили вийти з дому.
Дивишся першу частину чи другу?
Третю.
«Сіссі: Доленосні роки імператриці».
О ні.
Тобі й справді кепсько.
Ну добре, святкуй собі з Сіссі.
Але я завтра тебе наберу.
Дякую.
Люблю тебе.
Моя дорогенька. Як ти?
Ми спізнюємось.
- Мама не зрадіє. - Плани змінилися.
Сюрприз?
Мені ніби знов 20 років.
Як ти?
- Чудово. - Не мороч мені голову.
Я бачу, коли ти брешеш.
Я в житті не була така щаслива.
Хай так. Після Вінсентґейту ти неабияк попотіла.
Ти знову врятувала «Ледю».
Це моя робота.
Мій чоловік купив в Італії старий сімейний бренд.
Поки що не скажу який.
Я знаю який.
Чудово. Отже, ти знаєш, що там усе треба відбудувати.
Нового артдиректора не знайти. А ти...
Ти на цьому собаку з'їла. Давай до нас.
Оновиш бренд. Як слід пропіариш.
А через три роки увійдеш у капітал.
Це буде прописано в контракті.
Ну...
Звучить заманливо.
Бронюєш у новорічну ніч
ресторан з нашого першого побачення.
Не запізно відвойовувати дівчину?
Ми вищі за це, Каролін.
Однак це ідеальне місце для розмови.
Щирої розмови.
Ти й досі її кохаєш?
Зразу в лоба?
Добре.
Так.
Але я й тебе кохав.
І вірив у нас. І в нашу сім'ю.
У нас дочка.
Вона страшенно розпещена, але ми її любимо, й вона це знає.
Хіба ми не цього хотіли?
Я знаю про ваш з матір'ю план.
Ти зі мною розлучишся, й ви дасте мені копняка. Кінець історії.
Насправді
тобі потрібні мої акції, а не я.
Ти помиляєшся.
Зазнали фіаско наші з тобою стосунки,
а не твоя роль у компанії.
Танго танцюють дві людини.
Не одна й не три.
Якщо триматимешся за матір, тебе чекає ще одна битва.
І важке розлучення, бо я боротимуся за своє.
А якщо я оберу тебе?
Ми разом очолимо Rovel.
І подружжя, й партнери.
Якщо ти мені довіряєш,
я хоч зараз вкладу свої акції в холдингову компанію.
Якщо ти мені довіряєш.
А можна я поставлю щось...
веселіше?
Авжеж. Постав, будь ласка.
ДЖІНО
Це платівки Джіно?
Були.
А знаєш,
Джіно діджействував у клубі «Бен-Душ».
Завжди закінчував ніч цією піснею.
Це була його візитка.
Ким він був, окрім...
світського метелика?
Він мав до чогось хист?
Він геть не був світським метеликом.
Джіно...
мав хист до життя.
До безтурботності й пізніх посиденьок.
Він був тусовником, а не світським метеликом.
Якби не він,
я й досі був би відлюдним провінційним аристократом,
манірним і консервативним,
і ховався б у своєму маєтку.
А ви сильно змінилися.
Обережно.
Ходімо, щось тобі покажу.
Готова?
- Вмикаю. - Добре.
Обережно! Вона задихнеться від парів фарби.
Перестань скиглити. Хай звикає.
Палома – ім'я художниці.
Якими є і її татусі.
Алло. Чому ти дзвониш о такій порі? Де тато?
Спить. Тому я й подзвонила.
Я бачила по телевізору Палому. А про тебе не було ні слова.
Ясно. І тебе з Новим роком, мамо.
Пора.
З Новим роком.
Моя люба.
Не терпиться тебе побачити.
Я про тебе думаю...
Навхрест.
Убік.
І ще раз убік.
Вуаля.
Голку.
Оцю.
Отак.
Навхрест.
Добре.
Удачі.
Паломо, це я.
Що ти робиш?
Уже друге січня. Працівники твого Дому тебе зачекалися,
а я не знаю, що їм казати.
Розумію, ти переживаєш особисте й хочеш побути на самоті.
Але я теж самотня. І вже не знаю, що робити.
Подзвони мені.
Повертайся.
Доброго ранку.
Так!
Подивимось.
Непогано для початківця.
І я знайшла своє неомереживо.
Еластичне. Міцне. Штучне.
Місцевого виробництва.
Я знайшла в Нанті стартап, який виробляє нитки з морських водоростей.
Завтра мереживниці почнуть випробування.
«Ледю» повертається в море, звідки й вийшов Дім.
Колекція називатиметься
«Хвиля».
- Ще побачимось. - До зустрічі.
Після наших зусиль його позбутися, ти його повернула?
Він хоча б лишився й допоміг мені.
Нас не зрозуміють.
Сприймайте його як консультанта. І все.
Я давно його знаю.
Він усіх кривдить, навіть ненавмисно.
Дякую, Перль. Я вже доросла дівчинка.
Розмову закінчено?
Ненавиджу бузковий.
Він для старих тіток.
Уся його колекція бузкового кольору. Його важко позбутися.
Де там. Хай просто почне заново.
Так близько до показу?
Нема нічого неможливого.
Мені обов'язково лізти під стіл? Я ж не мала.
Кицю, ти тут наймолодша. Така вже традиція.
Для кого цей шматок?
Для мами.
А оцей? Найбільший.
Для бабусі.
Якби я мала чари,
кого я обрала б королевою?
Мамо!
Бабусю.
- Бабусю. - Мамо!
Виклич швидку.
- Ну? - Їй уже краще.
Я маю про щось знати?
Ні.
Вона в чудовому стані.
Просто перепрацювала.
Ти обдумала мою пропозицію?
Ще ні.
Як ти тут опинився?
Перль.
Ми у глибокій дупі.
Як же мені набридло це чути.
У такій глибокій дупі ми ще не бували.
То подзвони дядькові чи мамі, комусь із сім'ї.
Я втомилася за вами прибирати.
Це тебе переманили?
Я чув, що когось із «Ледю» переманили в Мілан.
Тебе?
Мені давно слід було піти.
Не роби цього. Не тепер.
Rovel хоче мажоритарну частку в «Ледю».
Це і є твоя термінова новина?
Цього разу вона в них буде.
Я боюся за частку Віктора.
Як на мене, найгірше вже сталося.
Тато, певно, наступний.
Мені дуже потрібна твоя допомога.
Ваша мама зайнята.
Знаю. Репетирує для філармонії.
Навіть ти не знаєш, що там діється,
правда ж?
Ти віддана.
Це для мами найголовніше.
Мені за це платять.
У нас з тобою багато спільного.
Це навряд.
Моя мама – бухгалтер у провінції, а не гендиректор.
Нас виховували трохи по-різному.
Можливо. Але ми обидві працюємо в тіні, як вірні солдати.
Нас бачать однаково. Самі ми ніколи не досягнемо успіху.
Я своєю роллю задоволена.
Поки що – так.
Знаєш, чому архітектори пірамід так цінувалися?
Їхні конструкції були стійкі.
А ще важливіше – вони були незамінні.
Єдині у своєму роді. Вони знали таємницю.
І був лише один спосіб гарантувати, що вона ніколи не розкриється.
Похоронити архітектора разом з фараоном.
Те, що насправді діється в цьому кабінеті,
може багато що для нас з тобою змінити.
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова