Знаєш, як швидко розкупили лімітовану модель сумки Perle?
За 35 секунд.
Спекулянти вже намагаються перепродати її через інтернет.
Ми підтримаємо цей ажіотаж, щоб посилити враження ексклюзивності.
«ЛЕДЮ» ЄВА ГЕРЦИГОВА
У нас буде купа передзамовлень.
Капсульний продаж грає на руку іміджу бренду.
Ваша дочка теж таку хоче?
У вас же немає дітей.
Це тішить.
І додає клопоту.
Твій показ зробив фурор.
ПАЛОМА КАСТЕЛЬ: НАРОДЖЕННЯ ЗІРКИ
Усі хочуть річ із твоєї колекції. Усі хочуть на собі твою голубку!
Тепер ти публічна особа.
Ти дала їм нову колекцію й новий логотип.
І тепер тебе жадають.
Тільки не тисніть.
Подивіться на мене. Добре. Ви прекрасна.
ДІМ МОДИ
Привіт.
Розслабся.
Забудьте про інших. Дивіться на мене.
Що мені робити?
Заспокойтесь. Спокійно.
Міняйте пози. Посуньтесь трохи сюди.
Будь чемна.
Як справи? Можна тобі щось показати?
Потрібна твоя думка.
Добре.
Ти дуже красива.
Чудово.
А тепер ляжте.
Отак?
Дякую.
- Тепер ви, Перль. - Ох.
Це у тебе в крові.
- Спогади? - Ніби час повернувся назад.
Краще, ніж ботокс.
А, може, хай буде данина старій колекції?
Це вже буде не просто ботокс, а серйозна підтяжка обличчя.
Жульєт, принеси, будь ласка, сумку.
Три місяці очікування – це добре, а я розтягну його на шість.
Я ж маю виправдати своє підвищення.
І це ж наша історія.
«Змінюється все, крім ДНК».
Мерсі, Луїз.
Я хоч не була смішна?
Видно, тобі було дуже цікаво.
Бо це таки цікаво.
Відтепер це твоє життя.
Паломо, ми готові до парного знімка.
Добре.
Я ваш найбільший рекламодавець, а ви прибрали мене з обкладинки?
Не дивуйтесь, якщо кінчите фрилансом!
Що ви казали, лікарю?
Я раджу якнайскорішу операцію.
Моя секретарка призначить дату.
Я сам її призначу. У мене щільний графік.
Ви, мабуть, жартуєте.
Я погодився на цю зустріч на прохання доктора де Кастра.
У мене довгий перелік пацієнтів, які теж люблять життя, як і ви.
Ви знаєте, хто я?
Я знаю, що у вас прогресуюча пухлина мозку.
Ви хочете найкращого нейрохірурга, а найкращий – це я.
Мадам Ровель, я вами зацікавився, бо за вас більше ніхто не береться.
Моя секретарка з вами зв’яжеться і призначить дату.
Який ви даєте шанс успіху?
- Який обираєш? - На них нема цін.
Не страшно, вони нам по кишені.
Бабуся каже: «Завжди обирай найдорожче».
Це на день народження.
Хочу купити їй найкращий рояль.
Ти в порядку, доню?
Показ «Ледю» був відстійний.
Ти дивилася?
Він був у всіх соцмережах.
Старомодний, як і завжди.
А фінальне дефіле… Тієї Перль…
Пощадіть.
Бабуся має рацію: всьому свій вік.
Але ти можеш не погодитися.
Луїз, ти хочеш мені щось сказати?
Ну?
Він дав мені свої ключі.
Це ж чудово.
Ти йому дуже подобаєшся.
У вас регулярний секс?
Відповідати обов'язково?
Секс входить у твою роботу.
За це не переживайте.
Тоді продовжуй.
Тільки не прив'язуйся.
А то ще розвинеться синдром прикриття.
Довго ще?
А що? Совість замучила?
Ні, але мене найняли, щоб він підписав угоду, й він підписує.
Наглядай за ним, поки він не почне.
А коли це буде?
- На Тижні от кутюр. - Через три місяці? Ви серйозно?
Гроші потрібні мені зараз, або я виходжу з гри.
Гроші потрібні твоїй матері.
Її в це не вплутуйте.
Останній платіж отримаєш, коли все скінчиться.
Як і планувалося.
Я вже вдома. Поговоримо завтра.
Це була твоя мати?
Так.
Про що ви говорили?
Ні про що.
Ти знала, що вона за мною стежила, відколи ми познайомились?
Вона за всіма стежить. Нічого такого.
Луїз бачила фотографії.
Вона переживе.
А ти?
Тобі байдуже?
Ми не перші, хто з таким зіткнувся.
До того ж
ви ж уже два місяці як не разом?
Отож-бо. Почнімо все спочатку.
Мені вдалося змусити тебе її забути.
Навіщо вона показала тобі фотографії? Чому тепер?
На своєму святі вона хоче оголосити тебе гендиректором.
І хоче знати, що може тобі довіряти.
Я пройшов випробування?
Ще б пак.
Так-так. Марія Керіотська.
Хто?
Мати Юди.
Невже ти забула уроки Біблії?
Ні.
Моя добра душа кличе мене спитати, як ти.
Пресу читаєш?
Вони зробили з мене невидимку.
Якщо миші не чують кота…
Не треба було звільняти кота.
А миші ж твої.
Як ти?
Я справді такого заслуговую?
Канути в забуття.
Нащадки віддадуть належне твоєму величезному вкладу в моду.
Приємно чути, що все налагодиться після моєї смерті.
Ти завжди знаходиш правильні слова.
Закінчую. Мої вітання Яну.
РЕВОЛЮЦІЯ В «ЛЕДЮ»
«Я пробудила б в індустрії моди совість».
Палома Кастель.
Е ні, дякую.
«Венера в ідеальному поєднанні.
Уперед. Успіх уже близько!»
Зірки сказали своє слово.
Може краще почитаєш контракт?
- Він страшенно нудний. - Ще б пак.
Але ти навіть не поясниш, як обійти сімейне вето.
На Кайманах є компанія. Rovel дасть мені фіктивну позику.
Бо тобі потрібні гроші?
Я вдам, що не можу повернути кредит,
і мою заставу конфіскують.
- Твої акції. - Ну хіба ти не розумний?
Мій адвокат каже, що схема сумнівна, але законна.
Він домовляється про мою річну зарплату.
Вони запропонували півтора мільйона, а це мало.
І справді мало. Усього лише мінімальна зарплата за 90 років.
Пробач.
Це було…
Абсолютно безтактно й егоцентрично.
Як і завжди.
Скажи свою дату народження. А я скажу, що на тебе чекає.
Ти серйозно?
Ми про це говорили тиждень тому.
Звідки я?
Що?
У мене пам'ять золотої рибки…
Ні. Звідки я?
З Руана?
З Рубе.
Нечувано.
Життя королів ти знаєш напам'ять, а на мене тобі плювати.
Бідні годяться лише для сексу.
Мені на тебе не плювати.
А так і не скажеш.
А тепер надіну свій дешевий костюм з поліестеру
і піду працювати на твою сім'ю за копійчану зарплатню.
До зустрічі.
Навіть якщо ви народились у 2000 році, навряд чи таке пропустили.
Перша рекламна кампанія для сумочки «Ледю».
І це культове фото.
КУЛЬТОВА СУМОЧКА
Вона така ж культова, як сумочка Hermès Kelly чи Chanel Boy.
Річ на всі часи, що такою й лишиться.
Нова королева моди Палома пішла легким шляхом.
Трохи фарби, лімітована серія. І старе стає новим.
Та сама муза, та сама сумка, та сама поза.
Усе має змінитися, щоб не змінилося нічого.
Переробка…
чи перегрів?
Я не повторюха.
Навпаки, моя сумочка – це свіжий погляд.
Я все зіпсувала. Дарма погодилась на погляд у минуле.
Це точно.
Я була проти цієї кампанії.
Що будемо робити?
Нічого. Відео коротке. Коментарів нема.
Реакції – нуль. Усе вляжеться.
Через два дні про нього вже забудуть.
- Дякую. - Будь ласка.
Чому ти психувала?
Через оце.
Я тебе вже не впізнаю.
Я теж, якщо тобі від цього полегшає.
Але ти на обкладинці.
Паломо.
Я до кінця не розуміла, що з тобою буде.
І недооцінила, як це на мене вплине.
До показу я ще вірила, що ми працюватимемо тут разом.
Але більше не вірю.
Будь на моєму боці.
Я без тебе не впораюся.
Усе буде добре.
Тільки дай мені трохи часу, щоб звикнути.
Добре.
Кльово.
Я створю нову сумку.
З нуля, не копію.
Це буде на 100% моя розробка.
На додачу до кутюр?
Ти в порядку?
Залишив телефон у кабінеті?
Так, і надів бронежилет.
Перестань.
Вона з тобою через твою частку.
А ти з нею через посаду гендиректора.
- Ви обоє у виграші. - Ану ж вона захоче розлучення?
Що Каролін на тебе має?
Перль.
Каже, що простила мене.
Ти їй віриш?
Чесно? Не знаю.
Вона може мене кинути, коли я вкладу свої акції в холдинг.
Я між двох вогнів: між мамою й дочкою.
Що порадиш?
Як твій адвокат чи як друг?
Хочеш захистити своє майбутнє в Rovel –
порви з Перль.
Раз і назавжди.
Сумочка геть не постаріла, на відміну від мене.
Вона неймовірно красива.
Таку важко перевершити.
Як він її придумав?
Тоді я завжди ходила з величезним баулом, у якому було повно всього.
Венсан називав мене Мері Поппінс.
Вважав баули не модними.
Тому створив сумку, в яку вміщалося все, що треба жінці.
Він перший створив сумку для ноутбука.
Сумку тисячоліття. Практичну й елегантну.
Вона стала популярна.
А вам не кривдно, що він назвав вашим ім'ям сумку?
Без образ, але це ж верх об'єктивації.
Венсан кожен свій шедевр називав на честь значущих для нього жінок.
Тоді мені це лестило.
Я так цим пишалася. Ніби стала членом сім'ї.
Але я ніколи не належатиму до їхнього світу.
А хіба так не краще?
Гляньте на них.
Ну хто захоче бути, як вони?
Між вами з Віктором
щось є?
Для мене він козел, який намагався потопити Doppel.
Тому я цього вашого зв'язку не розумію.
Та ні, все не так складно.
Він працював у «Ледю» й був чарівний.
Я закохалася в багатенького хлопчика.
Ого. То от яка ви були?
Та ні, ми таки були закохані.
По-справжньому.
Ми з Віктором мали на «Ледю» великі плани.
Хотіли збудувати групу
з власними майстрами.
Але Венсан його викинув.
Віктор облаштувався на новому місці, а я лишилася тут.
Одна я б не потягла.
Неправда. Ви їхня курка, що несе золоті яйця.
Приносите стільки грошей, що у вас повинна бути своя статуя.
У «Ледю» ти ніхто, якщо не маєш у ньому частки.
То попросіть, щоб була.
Я серйозно. Ви заслужили.
Не буде частки – не буде Перль.
Обережно. Вона задихнеться від парів фарби.
Може, перестанеш скиглити?
Зніми її.
На мене. Усміхніться.
На мене!
Алло.
Ти з дружиною й дочкою?
Не дзвони мені більше, Перль.
У нас нема майбутнього.
І ніколи не було.
Агов. Агов!
Наварр?
Не переслідуй мене.
Пустіть мене.
Я вас не знаю.
Вибачте.
Я переплутав вас з іншим.
Паломо, глянь, що я знайшла.
Месьє хотів пошити з неї білу сумку,
але передумав.
Там 25 абсолютно нових зразків шкіри.
- Справді? - Так.
Вони гниють на складі?
А це що?
Обрізки від сумок Perle.
Що сучасні дівчата беруть з собою при виході в місто?
- Небагато. - Атож.
У Мері Поппінс XXI століття все отут.
Це і її гаманець, і фотокамера,
і робочий інструмент,
і книжка, і дзеркало.
Пам’ятаєте дармовиси Fendi з помпоном з клаптиків хутра?
Мінімум праці, ніяких додаткових витрат і величезна маржа.
Геніально.
З кожної сумки Perle, яку виготовляє Дім,
ми викидаємо 40% шкіри.
Колосальні трати.
Через рік ми перейдемо на штучну шкіру.
А доти не будемо жертвувати коровами задарма.
Правильно?
Є-Джі.
З обрізків від однієї сумки Perle ми пошиємо три мої сумочки.
Як вона зветься?
«Neutral».
Як вуглець і гендер.
Більше ніяких жіночих імен речам.
Моя сумочка буде унісекс.
Й екобезпечна.
Блискуче.
Негайно запустимо прототип.
Це мені?
Подарунок на день народження наперед, бо я завжди забуваю дати.
П'ЯТЬ ТИСЯЧ ЄВРО
З днем народження.
Тільки не зрозумій неправильно. Я хочу помогти.
Я подумав, що готівка створить враження, ніби я плачу за секс.
Оскільки ти, здається, у скруті, а я ні…
Я не ображаюся.
Я не можу їх узяти, але це дуже щедро.
Ти впевнений?
Розумію. Я вагався.
Прийдеш сьогодні ввечері?
Я радо послухаю про Рубе.
І про його жителів.
Кльово.
Привіт.
Ну що? Скучила за мною?
Ще й як.
Не щастить вам з піаром.
Втратили найкращого піарника міста.
Це вже точно.
Нам тебе бракує.
Мені тебе бракує.
Але я хочу ще дещо обговорити.
Сідай.
Я збираюся скликати екстрене засідання правління,
щоб оцінити мій внесок у Паломин успіх.
Я хочу частку в компанії.
Ти її заслужила, але ж ти знаєш, вони відмовлять.
Віктор мене не підтримає.
Я завжди казав, що він не для тебе.
Я можу протягти рішення через Марі.
Я вже порушувала з нею цю тему. Вона не сказала «ні».
Може, навіть переконає Венсана.
Якщо я піду,
ваш капітал коштуватиме небагато.
Так, кидай кубики, дівчинко.
Мені набридло бути рятівницею без визнання.
Та й тобі теж.
Якщо все вигорить,
ти зможеш запустити власний бренд.
- Тут? - Ти ж завжди цього хотів.
Я тебе підтримаю.
Раз, два, три.
Опубліковано.
ДІМ МОДИ «ЛЕДЮ»
Я не бачу.
А, ось він.
Оновлення, інновації, адаптивність. Таким я бачу майбутнє моди.
Я подумала про печворк, щоб пустити в хід наші невикористані обрізки.
Усі вони – неліквід.
Нічого нового.
Лише перевикористання.
NEUTRAL.
Від «Ледю».
Я В ЗАХВАТІ
ТИ БА
#МОДАМАЙБУТНЬОГО
ХОЧУ ТАКУ НА РІЗДВО!
НАРЕШТІ ЧОЛОВІЧА СУМКА! ДЯКУЮ!
ВОНА НЕЙМОВІРНА
ЛЮБЛЮ ТЕБЕ, ПАЛОМО!
ВОНА ВЖЕ Є НА WISH?
Де ти ночувала?
Вона була мила й мало говорила. Саме те, що мені тепер потрібно.
Бачила відеоролик?
Авжеж, бачила. Перший лайк був мій.
Справді?
Ти теж вибирайся, Паломо.
У Парижі є не тільки «Ледю».
Щойно доробимо кутюр,
обіцяю, підемо подивитися на Ейфелеву вежу.
Закінчую. Цілую тебе.
Паломина колекція мала успіх.
Ми всі знаємо, що ми пережили найгірші три місяці в нашій історії.
Готуєшся до екзамену?
Щось таке.
А Венсан буде? Чи лишається на Острові проклятих?
Буде по відеозв'язку.
Неллі каже, він цілими днями ходить у халаті.
Дивно не бути там з ним.
- Я йому потрібна. - Це твоя мить.
Смакуй її. Побудь егоїсткою.
Бодай раз.
На тебе полилося лайно.
- Даруйте. - Так?
Можна селфі з вами?
Авжеж. Добре.
Можна?
Дивіться.
Я з головною лицеміркою Паломою Кастель.
По дорозі…
По дорозі в її шикарний офіс, щоб говорити про меритократію
- й екологію! - Геть від мене!
Невдаха.
БУНТАРКА ЗІ СРІБНОЮ ЛОЖКОЮ
ШКІРЯНА СУМКА БЕЗ ЖОРСТОКОСТІ?
#ПРЕФЕРЕНЦІЙНЕСТАВЛЕННЯ #КОЛОСВОЇХ
От чорт.
РОБІТЬ, ЩО КАЖУ, А НЕ ЩО РОБЛЮ #ПРОДАЖНА
Що сталося?
Тільки не кажіть, що Венсан знов за своє.
ВІДІРВАНА ВІД ЖИТТЯ
- Дочка відомих батьків. - Нацменшість.
Хештег Знов те саме.
Батько й дочка – расисти.
Я не расист. Дочка мого екса чорношкіра!
Я з цим розберуся.
Не приїжджай.
«Кумівство?» Серйозно?
Дівчинка боролася все своє життя.
У ній бачать спадкоємицю Дому «Ледю», чи не найбагатшого у Франції.
Я сказала Венсану й Віктору не приїжджати.
Засідання переноситься.
Не залишиш нас, синку?
Із задоволенням.
Тримайтеся.
Навряд чи тепер слушний час, щоб обговорювати твою частку,
бо твій PR-план спровокував нову репутаційну кризу.
Над цим працює вся команда.
- Ми розбираємося з наслідками. - Надіюся.
А поки що я не бачу причин ділити наш і без того ослаблений капітал.
Чорт забирай.
Можна?
Авжеж, заходь.
Інтернет безжальний. Тримаєшся?
«Представниця нацменшості?»
«Зрадниця?»
Знаю, соцмережі жорстокі, але це вже перебір.
Ще й який.
Я на таке не підписувалася.
Вибач, але таки підписувалася.
Ти артдиректор «Ледю».
«Ледю» – це ти.
А ти – це «Ледю», з усім його багажем.
Мені закидають расизм.
- Мені? - Хейтери обрали нову жертву.
З Венсана перемкнулися на бренд, а потім – на тебе.
Що мені робити?
Не те, що зробив Венсан.
Вийди зі своєї фортеці на арену для кориди й покайся.
А найперше – розірви з ним усі зв'язки.
- Відріж, щоб зупинити гангрену. - Добре.
А що саме ти маєш на увазі?
Велику щиру промову?
Правда вже не в моді.
Тепер у тренді післяправда.
Сьогодні рахуються лише щирі емоції.
Розкажи, що в тебе на душі.
Собаки гавкають — а караван іде.
Будь хоробра.
Робінсоне.
Дякую тобі.
Мій любий Робінсоне.
Сідай.
Подобається краєвид?
Скоро ти тут обідатимеш.
Розказати вам про мої плани на бренд?
Я не сміла спитати.
Я ставлю собі за мету покоління клацань.
Мій виклик — його дилема.
Як стати залежним від швидкої моди й водночас бути в курсі подій?
Тільки не кажи, що говоритимеш про антизростання.
Ні. Ми всі в білячому колесі, й нам це подобається.
Але ми повинні дематеріалізувати моду.
Я хочу створити перший частково віртуальний дім.
І як це розуміти?
Музами будуть аватари.
Бутики, схожі на ігрові бродилки.
Ультравишукані.
Трансляція одягу.
Існує недостатньо освоєний ринок з трьома мільярдами геймерів.
Мій любий Робінсоне,
ми з тобою чудово поладнаємо.
Діан,
з днем народження вас.
Дякую.
Не відпускай руку, добре?
Почекайте. Вона зараз спуститься.
Розплющуй очі.
Подобається?
Жартуєш? Я в захваті!
Луїз, водій чекає.
Чому мені не можна лишитися?
Тому що тобі 11 і в тебе завтра контрольна.
Ти мало що пропустиш. Це несправжнє свято.
Буде зграя халявників.
«Халявників?»
Ходімо, доню.
Па-па, кицю.
Паломо.
Спершу…
Джіно думав, що буде претензійно назвати тебе на честь дочки Пікассо.
Сказав, я вважаю себе генієм.
А сам
навигадував сміховинних імен, приміром…
Квітка чи…
Дощ… Ну, ти зрозуміла.
І все через поїздку в Каліфорнію.
Там він підхопив той клятий вірус.
Але я свого домігся.
Навіть твоя мати погодилася.
Палома.
Моя голубонька.
Даруйте, але…
Щось я не розумію.
Якось уранці я малював
і написав цю картину.
І…
Джіно її полюбив.
Він забажав написати велику версію,
яку було б видно скрізь.
Оригінальна картина…
голубки…
ваша?
Так, вона була моя.
Ви не думали, що я маю право знати?
Чому ви мене покинули…
якщо я була вашою голубкою?
Чому…
Чому прогнали мене, коли я сюди прийшла?
Ви навіть чудніший, ніж я думала.
Знаю…
Мені жаль.
Чесно.
Я все зіпсував.
Клянусь, я не знала, що це картина Венсана.
Ви з Джіно були табу.
Я обрала цей мотив,
щоб віддати шану батькові й дистанціюватися від Венсана.
А з'ясувала, що її написав він.
Усі правду кажуть. Я копіюю Венсана.
А з цією голубкою я взагалі смішна!
Твоя сумка все одно чудова.
- Це нічого не міняє. - Це міняє все.
Це змушує мене позиціювати себе в порівнянні з ним.
Я не поливатиму його брудом в інтернеті. Я не така.
Розумію, це тяжко,
але тут або ти, або він.
Тобі треба рятуватися.
Решта не має значення.
- Красивий рояль. - Дякую.
- Ви граєте? - Зовсім трохи.
Ти дуже скромна, мамо.
Зіграй нам.
Зіграй мелодію, яку ти грала того літа.
Можна вашої уваги?
Діан зіграє нам на роялі.
Мені ще вчитися і вчитися.
Ми цього року знов на висоті, правда?
П'ятдесят років у бізнесі,
і весь цей час усі думали, що я нізащо не протримаюсь.
Ми уникли багатьох підводних каменів…
і придушили чимало заколотів.
Поруч зі мною стоїть мій наступник.
Цього року Віктор знов зробив дива.
Але поки я ще тут,
доведеться вам зі мною миритися.
За мене!
Дякую.
А як же більше тобі не дзвонити?
Дарма я з нею одружився.
Я все своє життя прикидаюся.
Більше не можу.
Я всіх скривдив.
Я скривдив тебе.
Прошу, допоможи мені.
Трейсі повернулася.
Лиши її там, де їй і місце.
Я був нею зачарований.
Її не можна було не помітити.
Вона зневажала умовності.
Вільна.
І…
Я за нею скучаю.
Послухай.
Тепер, коли Венсана нема, чому б тобі не повернутися?
Ми б очолили Дім.
Разом.
Ти взяла б мене назад?
Паломо.
Чорт.
Піду приготую пасту на «лихі часи».
Добре?
Повернімося додому, в Берлін.
Накупимо на місцевому блошиному ринку тканини,
як ми завжди робили.
Потім сходимо в наш улюблений турецький ресторанчик.
А потім – у нічний клуб.
Хочу вернути колишнє життя.
Вороття вже немає.
Але це теж мине.
Я не можу йому помститися.
Не тепер.
А хіба він тобі не помстився?
Через нього тебе називають расисткою.
Не можна, щоб йому це минулося.
Не дай йому збити тебе з ніг. Ти нічого йому не винна.
Якщо він вважає себе твоїм батьком, він зрозуміє.
Дякую, що прийшли.
На добраніч. До зустрічі.
Що на тебе найшло?
Я простила йому, що він усі ці роки мене зраджував.
Я свою частину угоди виконала.
А ти через примху відмовилась виконати свою.
Я передумала.
Віктор не віддасть нам свої акції,
якщо ти не переконаєш його, що він тебе замінить.
Я кину йому іншу кістку.
Тобі зле?
Ненавиджу всі ці посиденьки.
Я ж казала, що не хочу святкувати.
- А ти наполягла… - Щоб тебе ощасливити.
Чому ти приховуєш від мене правду?
Тобі вже кілька тижнів зле. Я ж бачу.
Ти хвора?
Після всього, що я для тебе зробила, ти мені не довіряєш.
Рито!
Принеси склянку води.
Чому ти так зі мною поводишся?
Невже ти не бачиш, що я за тебе непокоюся?
Ти хочеш, щоб я простягла ноги. Але цього не буде.
Ти в нас тепер безсмертна?
Рито.
Мамо.
Уперше я збагнула, що інакша, крізь очі інших.
Колір моєї шкіри.
Зневажливі погляди дискримінації.
Низка словесних нападів, які опосередковано тебе загартовують.
Це починається ще в дитсадку.
Там кажуть, що твоя шкіра брудна.
Тому ти хочеш бути білішою.
А потім у старших класах
тебе вже називають не «чорношкірою», а «кольоровою».
ДІМ «ЛЕДЮ» – НАЖИВО
Бо слово «чорношкіра»…
лякає.
І воно більш-менш образливе і принизливе.
А потім
починаються питання:
«Звідки ти насправді?»
Іноді це жарт.
Просто жарт.
Жарти не вбивають.
От тільки слова ранять.
Ранять і лишають глибокі рубці.
Я не схвалюю жодного слова, сказаного ексартдиректором «Ледю».
Він мені не батько.
І не сім'я.
Я прийшла в «Ледю», щоб змінити стан речей. Змінити моду.
Венсан Ледю…
пережиток минулого.
Його не буде в майбутньому цього Дому.
Проте я надіюся…
що будете ви.
Переклад субтитрів: Аліє Бекірова