Vet du hur snabbt din Perle-väska sålde slut?
35 sekunder.
Bedragare försöker redan sälja dem på Internet.
Vi ska utnyttja bristen på tillgång för att öka på känslan av exklusivitet.
Köpare kommer förbeställa som galna.
Droppkultur är jättebra för varumärkets image.
Vill din dotter ha en? Har du glömt att du är barnlös?
- Spännande. - Utmanande.
Din visning är omtalad.
PALOMA CASTEL: EN STJÄRNA ÄR FÖDD
Alla vill äga nåt ur din kollektion, och bli sedda med din duva!
Du är en offentlig person nu.
Du har gett dem en kollektion och en ny logga.
Och nu vill de ha dig.
Ingen press alls.
Se på mig. Bra. Du är vacker.
Hej.
Slappna av.
Glöm de andra. Se på mig.
- Vad ska jag göra? - Lugna dig.
Lugn. Slappna av.
Byt pose. Flytta hitåt lite.
Var snäll.
Hur går det? Får jag visa dig nåt?
Jag vill höra din åsikt om några saker.
Okej.
Du är väldigt söt.
Underbart.
Lägg dig ner nu
Så här?
Så där, ja.
Tack.
- Din tur, Perle. - Oj.
Du har det i blodet.
- Minnen, va? - Riktig flashback.
Bättre än botox.
Vad sägs om en vink till den gamla reklamen?
Det är mer än botox. Det är ett riktigt ansiktslyft.
Juliette, ta hit väskan, tack.
Tre månaders väntelista är okej. Men sex månader är målet.
Jag måste väl förtjäna min befordran?
Och det är vår story. "Allt förändras förutom DNA."
Tack, Louise.
Jag var väl inte för löjlig?
Du såg ut att ha kul.
För att det är kul.
Det här är ditt liv nu.
Paloma? Vi är redo för parfotograferingen.
Okej. Okej.
Jag är er största annonsör. Hur vågar du vägra mig omslaget?
Bli inte förvånad om du blir frilans!
Vad sa doktorn?
- Jag rekommenderar operation snarast. - Min sekreterare ger er ett datum.
Jag bestämmer datumet. Jag är väldigt upptagen.
Ni måste skoja.
Jag tog det här mötet som en tjänst åt dr De Castres.
Jag har en lång lista av patienter som liksom ni vill leva.
Vet ni vem jag är?
Jag vet att ni har en långt gången hjärntumör.
Ni vill ha den bästa neurokirurgen, och det är jag.
Fru Rovel, ni intresserar mig eftersom ingen annan kan hjälpa er.
Min sekreterare återkommer för att boka ett datum.
Hur ofta lyckas operationen?
- Vilket? - Det står inga priser.
Ingen fara, vi har råd.
Mormor säger alltid: "Välj det dyraste."
Det är hennes födelsedag. Jag vill ge henne det bästa pianot.
Mår du bra, gumman?
LEDU-visningen var rätt trist.
Såg du den?
Den syns på alla sociala medier. Lika gammaldags som nånsin.
Och finalen… Med den där Perle…
Snälla.
Mormor har rätt. Allt har sin tid. Men du kanske inte håller med.
Louise, har du nåt att säga?
Nå?
- Han gav mig sin nyckel. - Toppen.
Han gillar verkligen dig.
- Har ni sex regelbundet? - Måste jag svara?
Sex ingår i jobbet.
- Inga bekymmer där. - Fortsätt så.
Fäst dig inte.
Så du inte drabbas av täckmantelssyndromet.
Hur länge till?
Varför? Har du skuldkänslor?
Jobbet var att få honom att signera, och det ska han göra.
Vi måste ha koll på honom tills han börjar.
Och när gör han det?
- Coutureveckan. - Tre månader? Menar du allvar?
Jag vill ha mina pengar nu, annars drar jag.
Din mor behöver pengar.
Blanda inte in min mor.
Du får din slutbetalning när det är gjort.
Som planerat.
Jag går in nu. Vi pratar imorgon.
Var det din mamma?
Ja.
Vad pratade ni om?
Inget.
Vänta! Visste du att hon skuggat mig sedan vi träffades?
Så gör hon med alla. Ingen stor grej.
Louise såg bilderna, för guds skull!
Hon kommer över det.
Du, då?
Bryr du dig?
Vi är inte det första par som går igenom detta.
Dessutom,
har det väl varit slut i två månader?
Då så. Vi vänder blad.
Jag har lyckats få dig att glömma henne.
Varför visade hon dig dem? Varför nu?
Under sin födelsedagsfest vill hon meddela att hon gör dig till vd.
- Men hon måste kunna lita på dig. - Klarade jag testet?
Självklart.
- Nämen. Marie av Kerioth. - Vem?
Judas mor.
- Har du glömt dina bibelstudier? - Nej.
Tvärtom, min vänliga själ ringer för att se hur du mår.
Har du läst pressen?
De har gjort mig helt osynlig.
När katten är borta…
- Du borde inte ha avskedat katten. - Mössen är dina.
Hur mår du?
Förtjänar jag det här?
Att försvinna in i glömska?
Eftervärlden kommer erkänna ditt enorma bidrag till modet.
Kul att höra att det blir bättre efter min död.
Du har alltid kunnat hitta rätt ord.
Jag måste sluta. Hälsa Yann.
LEDU-REVOLUTIONEN
"Jag vill ruska om samveten inom modeindustrin." Paloma Castel.
Snälla.
"Venus står i den ideala konstellationen. Våga. Succén är nära!"
Stjärnorna har talat.
Ska du inte läsa ditt kontrakt istället?
- Det är smärtsamt tråkigt. - Tror jag det.
Men du kan inte ens förklara hur man kringgår din familjs veto.
Det finns ett företag i Caymanöarna. Rovel ger mig ett låtsaslån.
För att du behöver pengar?
Jag låtsas att jag inte kan betala tillbaka,
och de tar min säkerhet.
- Dina aktier. - Värst vad du är smart.
Min advokat säger att det är vanskligt men lagligt.
Han omförhandlar min årslön.
Inledningsbudet var 1,5 miljoner, vilket är lågt.
Väldigt lågt. Bara 90 års minimilön.
Förlåt.
Det där var…
Helt verklighetsfrämmande och självupptaget. Som vanligt.
Säg när du är född. Jag ska berätta vad som väntar.
På riktigt? Vi pratade om det för en vecka sen.
Varifrån kommer jag?
Vadå?
- Jag har uselt minne… - Nej. Varifrån kommer jag?
Rouen?
Roubaix.
Ofattbart.
Du vet allt om kungligheternas liv, men skiter i mitt.
Fattiga duger bara till att knulla.
Jag skiter inte i dig.
Det märks inte.
Nu ska jag sätta på mig min billiga polyesterkostym
och gå och tjäna min skitlön i din familjs tjänst. Hejdå.
Även om man föddes år 2000 kan man inte ha missat det här.
LEDU:s första väskreklam.
Och det här kultfotot.
INNEVÄSKAN
En väska lika ikonisk som Hermès Kelly, eller Chanels Boy.
En tidlös väska som måste förbli tidlös.
Paloma, modets nya drottning, ansträngde sig knappast.
Lite målarfärg, begränsad utgåva. Och så blev gammalt nytt.
Samma musa, samma väska, samma pose.
Allt måste förändras för att förbli oföränderligt.
Återbruk…eller uppvärmda rester?
Jag är ingen härmapa.
Tvärtom, min väska är ett nytt grepp.
Jag gjorde fel. Jag borde ha nekat till återblicken.
Sant.
Jag var emot den reklamkampanjen.
- Vad ska vi göra? - Inget. En petitess. Ingen kommentar.
Ingen reaktion. Det kommer dö ut. Om två dagar är det glömt.
- Tack. - Det var så lite.
Vad handlade det där om?
Det här.
Jag känner inte ens igen dig.
- Inte jag heller, om det känns bättre. - Men det är du på omslaget.
Palo.
Jag insåg nog inte vad som skulle hända med dig.
Och jag underskattade hur det skulle påverka mig.
Före visningen trodde jag att vi gjorde det här tillsammans.
Men inte nu längre.
Jag behöver dig vid min sida.
Jag klarar inte det här utan dig.
Okej.
Det löser sig.
Jag behöver bara lite tid att vänja mig.
Okej.
Coolt.
Jag ska designa en ny väska.
Från start, inga kopior.
100% min egen idé.
Utöver couturen?
Är du okej?
Lämnade du mobilen på kontoret?
- Ja, och jag har skottsäker väst på mig. - Sluta.
Hon stannar hos dig för dina aktier. Du stannar för vd-posten.
- Alla vinner. - Och om hon begär skilsmässa?
Vad har Caroline för hållhake?
Perle.
Hon säger att hon förlåter mig.
Tror du henne?
Jag har ingen aning.
Hon kanske dumpar mig när jag placerat mina aktier i holdingbolaget.
Jag sitter fast mellan mor och dotter.
Har du nåt råd?
Som din advokat eller din vän?
Om du vill skydda din framtid på Rovel, dumpa Perle.
För gott.
Väskan har inte åldrats en dag, till skillnad från mig.
Den är verkligen vacker.
Svårslagen.
Varifrån fick han idén?
På den tiden hade jag alltid en jättestor tygväska full med grejer.
Vincent kallade mig Mary Poppins. Han tyckte inte min väska var chic.
Så han skapade en väska som rymde allt en kvinna behöver.
Han var först att skapa en laptopväska.
Millenniets väska. Praktisk och elegant.
Den blev en succé.
Stör det dig inte att han döpte en väska efter dig?
Inget illa ment, men snacka om att bli objektifierad.
Vincent döpte sina kreationer efter de viktiga kvinnorna i hans liv.
Vid den tidpunkten blev jag smickrad.
Jag var så stolt. Jag kände mig som en i familjen.
Men jag hörde aldrig riktigt hemma i deras värld.
Är det inte bättre så?
Jag menar, se på dem.
Vem vill vara som de?
Är det nåt på gång
mellan dig och Victor?
I mina ögon är han aset som försökte kväsa Doppel.
- Så jag ser kanske inte tjusningen. - Det är inte så komplicerat.
Han jobbade på LEDU och var jättesnygg.
Jag föll för den rika mannen.
- Wow. Var du en sån tjej? - Nej, vi var verkligen förälskade.
Det var vi.
Victor och jag hade stora planer för LEDU.
Vi ville bilda en grupp
med interna hantverkare.
Men Vincent kastade ut honom.
Han skapade sig ett liv nån annanstans och jag blev kvar.
Ensam klarade jag det inte.
Det är inte sant. Du är gåsen som lägger guldägg.
Du drar in så mycket pengar att du borde få en staty.
Man är inget på LEDU om man inte äger aktier.
Så be om aktier.
Jag menar allvar. Du förtjänar dem.
Inga aktier, ingen Perle.
Försiktigt. Hon kommer kvävas av färgångorna.
Kan du inte sluta gnata?
Lyft upp henne.
Se på mig. Ett litet leende.
Se på mig!
Ja?
Kan vi prata, eller är du med familjen?
Sluta ringa mig, Perle.
Vi har ingen framtid tillsammans.
Det hade vi aldrig.
Hallå… Hallå!
Navarre?
- Sluta skugga mig, okej? - Släpp mig.
Jag känner inte dig.
Förlåt.
Jag trodde du var nån annan.
Palo, titta vad jag hittade.
Herrn ville använda det till en vit väska, men han ändrade sig.
Det finns 25 nya skinn kvar.
- På riktigt? - Ja.
Som ruttnar bort på lagret?
- Vad är det här? - Rester från Perle-väskan.
Vad behöver dagens kvinna för en kväll på stan?
- Inte mycket. - Precis.
Tjugohundratalets Mary Poppins har allt här inne.
Det här är hennes plånbok, hennes kamera, hennes arbetsverktyg,
hennes bok och hennes spegel.
Minns du Fendis pom-pom-nyckelkedjor gjorda av pälsrester?
Begränsad arbetskraft, inga merkostnader, enorma marginaler.
Genialt.
För varje Perle-väska modehuset gör, kasseras 40% av material.
Slöseri.
Målet är 100% veganskt läder inom ett år.
Tills dess offrar vi inga kor i onödan.
Eller hur?
Ye-Ji.
Vi kan göra tre av mina väskor med rester av en Perle.
Vad heter den?
"Neutral."
Som i klimat och kön. Inga fler objekt döpta efter kvinnor.
Min väska ska vara unisex.
Och hållbar.
Suveränt. Vi lanserar prototypen genast.
Är det till mig?
En födelsedagspresent i förskott eftersom jag alltid glömmer datum.
5 000 EURO
Grattis på födelsedagen.
Ta inte illa upp. Jag vill bara hjälpa till.
Kontanter skulle se ut som om jag betalar för sex.
Du verkar vara i knipa och jag är inte det…
Jag tar inte illa upp.
Jag kan inte ta emot dem, men tack.
Är du säker?
Jag förstår. Jag var tveksam. Kommer du förbi ikväll?
Jag vill höra dig berätta om Roubaix.
Och Roubaix-borna.
Coolt.
Hallå där.
Nå? Har du saknat mig?
Självklart.
Fin kommunikationsmiss. Ni har inte Paris bästa PR längre.
Det är sant.
Vi saknar dig.
Jag saknar dig.
Men jag vill diskutera nåt annat.
Sätt dig.
Jag tänker kalla till ett akut styrelsemöte
för att utvärdera mitt bidrag till Palomas succé.
Jag vill ha aktier.
Du förtjänar det, men du vet väl att de kommer vägra?
- Victor lär inte backa mig. - Jag sa alltid att han var fel för dig.
Jag kan tvinga igenom det med Marie.
Jag tog upp saken med henne. Hon sa inte nej.
Hon kanske övertalar Vincent.
Om jag slutar,
- är era aktier inte mycket värda. - Ja, kasta tärningen, bruden.
Jag har tröttnat på att rädda allt utan nåt erkännande.
Det gäller dig med.
Om det här funkar, kan du lansera ditt eget märke.
- Här? - Det har du alltid velat.
Jag stöttar dig.
Tre, två ett.
Postad.
Jag ser den inte.
Jo, där är den.
Byt, förändra, anpassa. Så ser jag modets framtid.
Jag designade ett lappverk för att nyttja vårt kasserade material.
Allt kommer från avfärdade lagervaror.
Inget är nytt.
Bara återanvänt.
NEUTRAL.
Från LEDU.
ÄLSKAR DEN
WOW
- #MODETSFRAMTID - ÖNSKAR MIG DEN I JULKLAPP!
- ÄNTLIGEN, EN MANSVÄSKA! TACK! - OTROLIG
- ÄLSKAR DIG, PALOMA! - FINNS DEN PÅ WISH?
Hos vem sov du inatt?
Hon var söt och sa inte så mycket. Precis vad jag behövde.
Såg du videon?
Klart jag gjorde. Jag var först att gilla den.
Jaså?
Palo, du borde också gå ut.
Paris är mer än LEDU.
När couturen är färdig så lovar jag att vi ska se Eiffeltornet.
Måste sluta. Puss.
Palomas kollektion blev en succé.
Vi vet alla att vi har uthärdat våra värsta tre månader någonsin.
- Redo för provet? - Sådär.
Kommer Vincent vara där? Eller stannar han på ön?
Han deltar via video. Nelly säger att han går i morgonrock jämt.
Det känns konstigt att inte vara där.
- Han behöver mig. - Det här är din stund.
Njut av den. Var lite självisk.
För en gångs skull.
Du ligger risigt till.
- Ursäkta mig. - Ja?
Kan vi ta en selfie?
Visst. Okej.
Får jag?
Kolla.
Jag står här med hycklaren Paloma Castel.
På väg…
På väg till sitt flotta kontor för att prata om meritokrati
- och ekologi! - Släpp mig!
Loser.
SILVERSKEDSREBELL #NEPOBABY
CRUELTY-FREE LÄDERVÄSKA?
#FAVORISERING #INRECIRKEL
För helvete.
GÖR SOM JAG SÄGER, INTE SOM JAG GÖR #FÖRRÄDARE
Vad händer?
Säg inte att Vincent har gjort det igen.
HELT UTAN KOLL
- Nepobaby. - Kvotminoritet.
Hashtag samma gamla vanliga.
Rasism från far till dotter.
Jag är inte rasist. Min föredettas dotter är svart!
Jag sköter det. Kom inte tillbaka.
"Nepobaby", allvarligt?
Flickan har kämpat i hela sitt liv.
Folk ser henne som arvtagerska till LEDU, en av Frankrikes största förmögenheter.
Du.
Jag avbokade Vincent och Victor. Mötet är framskjutet.
Raring? Lämnar du oss?
Så gärna.
Kämpa på.
Det här är inte rätt tid att diskutera dina aktier
med tanke på att din PR-plan orsakat en ny imagekris.
Hela teamet jobbar med det.
- Vi hanterar utfallet. - Hoppas det.
Tills dess ser jag inget skäl till att späda ut vårt försvagade kapital.
Skittajming.
Får jag komma in?
Visst, kom in.
Internet är hänsynslöst. Är du okej?
"Kvotminoritet?"
"Förrädare?"
Jag vet att nätet är vilda västern, men det här är för mycket.
Definitivt.
Det här ingår inte i mitt jobb.
Jo, det gör det faktiskt. Du är LEDU:s chefsdesigner.
LEDU är du.
- Och du är LEDU, inklusive det förflutna. - De anklagar mig för att vara rasist.
- Jag? - Hatarnas agerande är oberäkneligt.
De har bytt fokus från Vincent till varumärket till dig.
- Vad ska jag göra? - Motsatsen till det Vincent gjorde.
Lämna ditt elfenbenstorn, ta tjuren vid hornen och rätta till felet.
Men klipp alla band till honom.
- För att stoppa kallbranden. - Okej.
Vad exakt innebär det?
Ett stort tal om sanning?
Sanning är omodernt.
Trenden är sanning i efterhand.
Nu är det råa känslor som gäller.
Prata om dina känslor.
Hundarna skäller men konvojen drar vidare.
Var modig.
Robinson?
Tack.
Kära Robinson.
Sätt dig.
Gillar du utsikten?
Snart kommer du ta lunchraster här.
Ska jag berätta om mina planer för märket?
Jag vågade inte fråga.
Mitt mål är klickgenerationen. Min utmaning är dess dilemma.
Hur kan man gilla snabbt mode och samtidigt vara woke?
Säg inte att du tänker prata om nerväxt.
Nej. Alla springer i hamsterhjulet och vi älskar det.
Men vi måste dematerialisera modet.
Jag vill skapa det första delvis virtuella modehuset.
Vad innebär det?
Det innebär avatarer och musor.
Affärer som ser ut som arkadspel. Ultrasofistikerat.
Kläder som kan strömmas.
Det finns en underutnyttjad marknad med 3 miljarder gamers.
Kära Robinson, du och jag kommer att komma väl överens.
Diane,
grattis på födelsedagen.
Tack.
Släpp inte, okej?
Visst. Hon kommer på en gång.
Öppna ögonen.
- Tycker du om det? - Skojar du? Jag älskar det!
- Louise, chauffören väntar. - Varför får jag inte stanna?
För att du är elva år och har ett prov imorgon.
Du missar inget. Det är ingen riktig födelsedag.
- Bara en massa snyltare. - "Snyltare?"
Kom, gumman.
Hejdå, raring.
Paloma?
I början…
…tyckte Gino det var pretentiöst att döpa dig efter Picassos dotter.
Han sa att jag ansåg mig vara ett geni.
Han, å andra sidan,
kom bara på löjliga namn, som…
…Flower eller…
…Rain… Du fattar.
På grund av hans resa till Kalifornien.
Det var där han fick det jävla viruset.
Men jag fick som jag ville.
Till och med din mor höll med.
Paloma.
Min lilla duva.
Ursäkta, men…
…förstår jag dig rätt nu?
Jag klottrade lite en morgon,
och ritade en bild.
Och…
…Gino älskade den.
Han ville måla den i stor skala
där alla kunde se den.
Originalmålningen…
…av duvan…
…är den din?
Ja, den var min.
Tycker du inte jag hade rätt att veta det?
Varför övergav du mig…
…om jag var din lilla duva?
Varför…
Varför tvingade du bort mig när jag kom hit?
Du är mer rubbad än jag trodde.
Jag vet…
Jag är ledsen. Det är jag verkligen.
Jag förstörde allt.
Jag visste inte att det var Vincents teckning.
Du och Gino var förbjudna ämnen.
Jag valde det här motivet
för att hedra min far och särskilja mig från Vincent.
Nu vet jag att designen är hans.
Alla har rätt. Jag bara kopierar Vincent.
Jag måste se löjlig ut med min duva!
- Din väska är utsökt. Det ändrar inget. - Det förändrar allt.
Det tvingar mig att jämföra mig med honom.
Jag vägrar dissa honom online. Det är inte jag.
Jag vet att det är svårt, men det är du eller han.
Du måste rädda dig själv. Allt annat kvittar.
- Vackert piano. - Tack.
- Kan du spela? - Knappt.
Du är så blygsam, mor.
Spela nåt för oss.
Vad sägs om sången du spelade förra sommaren?
Kan jag få er uppmärksamhet? Diane ska spela piano för oss.
Jag har mycket att lära.
Vi har väl lyckats rätt bra i år igen?
Femtio år i branschen,
trots att ingen trodde att jag skulle bli långvarig.
Det har funnits gropar att undvika…
…och kupper att kväsa.
Min efterträdare är redo.
Victor har utfört mirakel i år igen.
Men medan jag fortfarande är kvar, får ni stå ut med mig.
Skål för mig!
Tack.
Vad hände med att inte ringa varandra?
Jag borde inte ha gift mig.
Jag har låtsats i hela mitt liv.
Jag kan inte låtsas mer.
Jag har sårat alla.
Jag sårade dig.
Hjälp mig, snälla.
Tracy är tillbaka.
Lämna henne i det förflutna.
Jag var så fascinerad av henne. Hon var påträngande.
Struntade i alla konventioner.
Fri.
Och…
Jag saknar henne.
Hör på.
Du kan väl komma tillbaka nu när Vincent är borta?
Vi kan leda hela klabbet.
Tillsammans.
Skulle du ta tillbaka mig?
Palo?
Fan.
Jag lagar vår "tröst"-pasta.
Okej?
Jag vill att vi åker hem till Berlin.
Jag vill handla tyger på Mauerpark loppmarknad som vi brukade.
Sen går vi till vår turkiska favoritrestaurang.
Och sen till Berghain.
Jag vill ha tillbaka vårt gamla liv.
Man kan inte gå tillbaka.
Även det här går över.
Jag kan inte attackera honom.
- Inte nu. - Attackerade inte han dig?
Du kallas rasist på grund av honom.
Det kan du inte acceptera.
Låt honom inte sänka dig. Du är inte skyldig honom nåt.
Om han ser sig som din pappa, så kommer han förstå.
Tack för att ni kom.
Godnatt. Vi ses snart.
Vad tog det åt dig?
Jag förlät honom för att han varit otrogen i alla dessa år.
Jag gjorde min del.
Men som av en nyck backade du på din del av avtalet.
Jag ändrade mig.
Victor ger oss aldrig sina andelar
om han inte tror att han ska efterträda dig.
Jag får locka med nåt annat.
Mår du bra?
Jag hatar att vara social.
Jag ville ju inte fira min födelsedag.
- Du envisas med… - Att glädja dig?
Varför döljer du sanningen för mig?
Du har mått dåligt i veckor. Det har jag sett.
Är du sjuk?
Trots allt jag gjort för dig litar du ändå inte på mig.
Rita!
Kan jag få ett glas vatten tack?
Varför uppför du dig så här mot mig?
Ser du inte att jag är orolig?
Du väntar på att jag ska dö. Men jag vägrar.
Är du odödlig nu?
Rita.
Mamma.
Jag insåg att jag var annorlunda genom hur andra såg på mig.
Min hudfärg.
Den nedsättande, diskriminerande blicken.
En strid ström av mikroaggressioner som indirekt formar en.
Det börjar i förskolan.
De säger att man är smutsig.
Så man vill bli vitare.
Sen, i högstadiet,
säger de hellre "färgad" än "svart".
För "svart" är…
…skrämmande.
Och det är mer eller mindre förolämpande och nedsättande.
Sen fortsätter det, med frågor som:
"Varifrån kommer du egentligen?"
Ibland är det ett skämt.
Bara ett skämt.
Skämt dör man inte av.
Fast ord sårar.
De sårar och lämnar djupa ärr.
Jag håller inte med om nåt LEDU:s förra chefsdesigner sa.
Han är inte min far.
Han är inte min familj.
Jag kom till LEDU för att göra ändringar. För att förändra modet.
Vincent Ledu…
…hör till det förflutna.
Han kommer inte ingå i modehusets framtid.
Men jag hoppas…
…att ni kommer det.
Undertexter: Victoria Heaps