Narode, ako sam naučio jednu stvar, to je ovo:
Ne smete dozvoliti da vas invaliditet sputava.
Morate ga nositi kao medalju časti.
Morate izaći tamo i reći,
"Svete, ovo sam ja. Ovo sam ja u svoj svojoj slavi,
i ovde sam da pobedim."
Preveo: Bambula
NOVOKAIN
FLASTER
NEJTAN KEJN POMOĆNIK DIREKTORA
Ovde, u "San Dijego trast kreditnoj uniji", nemamo mušterije
ili klijente. Imamo članove. Članove porodice.
I to je uzbudljivo!
Da, veoma. -Da! I nema ničeg
uzbudljivijeg od dana božićnog bonusa. Našeg najprometnijeg dana u godini.
Dana kada vredni članovi Unije
mogu pretvoriti svoj rad u prazničnu radost.
Jer sutra, mi unosimo "poverenje" u "San Dijego trast".
I to je sve. -U redu, to je sve. Lepo. Snažno.
Svaka čast. Lepo.
Nazad na posao.
U redu.
A šta je sa radnjom? Snalaziš li se?
Morao sam da otpustim Terensa.
Ali i dalje otvaram svaki dan. Ne znam šta drugo da radim
otkako je Beti preminula.
Erl, stvarno mi je žao, ali ako ne možeš da platiš,
moraćemo da zaplenimo imovinu.
Razumem.
U redu. Mogu da zadržim ovu dokumentaciju do posle praznika.
Imaćeš dovoljno vremena da Betina socijalna pomoć
i penzija prođu kroz ostavinski postupak.
Ne mogu da obećam da će to spasiti radnju, ali...
to bi trebalo da te zadrži u kući.
Cenim to.
Da te ispratim.
Ponavljam da mi je jako žao, Erl. Ne mogu ni da zamislim
kako je izgubiti nekoga nakon 50 godina braka.
Vreme nije bitno.
Bolelo bi isto i da sam je izgubio onog dana kad smo se upoznali.
Ona je donela sunce u moj život.
Znaš na šta mislim?
Da.
Apsolutno.
Nejte? -Zdravo! Šta ima? -Bože! Tako mi je žao.
Ne. U redu je. -Isuse! -Mogu to da sredim. -Sveca mu, izvini.
Ne moraš. -Stvarno sam dobra u uklanjanju fleka.
Stvarno ne moraš. Bez brige. Ja ću to rešiti.
Obećavam. Sve je... Ne brini.
Ja...
Moram da idem. Izvini.
Ma odlično, idiote.
Da, uđi. Šeri! Ćao. -Ćao.
Jesam li sigurno dobila otkaz?
Znam da radim ovde samo četiri meseca, ali mogu mnogo da doprinesem.
Nisi dobila otkaz. Definitivno nisi dobila otkaz. -Jesi siguran?
Da. -Mislim da ti barem dugujem novu košulju.
Ovu košulju? Ne. Ovo je najgora košulja koju imam.
U redu. Možda mogu da te izvedem na ručak? -Da.
Ne, zapravo. Izvini, danas sam poneo svoj, tako da sam podmiren. -Siguran si?
U redu. Da. Bez pritiska. -U redu. -Ali ako se predomisliš, javi mi.
Ćao.
Znaš šta?
Može. -U redu. Super. Da krenemo za deset minuta? -Da! Može.
Jedva čekam! Ne govori to tako glasno.
Dobro došla nazad, draga. Vidim da si ovog puta povela prijatelja.
Da, ovo je Nejt. -Zdravo, Nejte. Šta da ti donesem?
Samo milkšejk, molim. Vanila milkšejk.
Nećeš hranu? Imaju stvarno dobre sendviče.
Stvarno dobre sendviče? Ne, ne bih.
Dobro. Onda ću ja...
Molim te reci mi da niste ostali bez pite od višanja.
Danas je tvoj srećan dan. Ostalo je još jedno parče. -To!
Pa...
Koja je tvoja priča?
Moja priča? -Da. Uvek si u svojoj kancelariji
i nikad ne dolaziš u bar da piješ. -Stvarno ne znam. Znaš?
Pretpostavljam da nisam nešto društvena osoba.
Dobro. -Da.
Imaš devojku? -Ne. Nemam. Ne trenutno.
Jesi li na aplikacijama? -Ne! Bože, ne. -Zašto ne? Stvarno? Bilo bi ti super.
Mogu ti odmah napraviti profilnu sliku.
Ta kravata sa irvasima bi bila hit. -U redu.
Hvala mnogo. -Uživajte. Zovite ako vam nešto zatreba.
Hvala.
Bože! Ovo je tako dobro. -Super. -Hoćeš malo? -Ne bih.
Trebalo bi da probaš. -Ne bih. Ne, ja...
Stvarno, Šeri, ne bih. -Uzmi mali zalogaj.
Tako je dobra. -Ne mogu. Ne mogu! Ne mogu.
Žao mi je. Jednostavno ne mogu da jedem pitu.
Kako to misliš da ne možeš?
Dobro...
Imam genetski poremećaj.
Dobro.
Nastavi. -Zove se KNBA.
Kongenitalna neosetljivost na bol sa anhidrozom.
To utiče na moj nervni sistem. I to...
u suštini znači da ne mogu da osećam bol.
Ni toplo ni hladno. I zato ne mogu da jedem pitu.
Niti bilo kakvu čvrstu hranu, jer...
bih nesvesno mogao da...
pregrizem sebi jezik. -Ona kafa ranije.
Da, nisam to uopšte osetio. -Sveca mu! -Da.
Ti si superheroj. -Kako da ne. Da.
Imam moć da stanem na ekser,
i da to ne znam dok mi se cipela ne napuni...
krvlju. -Da. Nisam o tome razmišljala.
Istinita priča. Bili smo u akvarijumu, mama se onesvestila.
Isuse. -Da. Moji roditelji...
Praktično su proveli celo moje detinjstvo u bolnici.
I onda kad su saznali da je prosečan životni vek
za moje stanje 25 godina,
praktično su me zatvorili.
Žao mi je. -Ne, ja...
Još uvek se držim.
Dobro. Kontam ja sve to...
ali da li to stvarno znači da ne možeš uzeti
ni mali zalogaj ove pite? -Ne. Ne mogu. Mislim...
Kao što rekoh, mogao bih da pregrizem jezik.
Nećeš da pregrizeš jezik, Nejte.
Ovo je najbolja pita od višanja na zapadnoj obali. Tako mi boga.
Slušaj. Ako nešto krene po zlu, ja sam tu.
U redu. -U redu?
Počinjemo. -Da. -Uzimam zalogaj. -Otvori usta. U redu.
Zapamti, žvaći nežno. Da.
Pusti da se desi magija.
Bože, ovo je tako dobro!
Ovo je tako dobro. Bože!
Bože! -Rekla sam ti. -Šta?
Ovo je pita? -Da! -Ovo je pita. Pita je dobra. -Čestitam.
Šta radiš večeras?
Pozvala me je na tu izložbu. Ali neću da idem.
Mislim da ću ostati ovde, igraćemo, i biće dobro.
Pričaš o toj devojci mesecima. Praktično si zaljubljen u nju.
Da sam na tvom mestu, ja bih se bacio na to! -Ali ja nisam kao ti.
Nisam kul. Ne vozim harlija.
Nisam neki frajer s punđom. -Ponavljam, to je kratak repić.
Ali to nije razlog zašto imam uspeha sa ženama.
Da li pomaže? Naravno da pomaže, neću da lažem.
Ali samopouzdanje je najvažnije!
Imam osećaj da ću nekako sve upropastiti.
Šta je najgore što može da se desi?
Da ostaneš sam u dnevnoj sobi igrajući igrice?
Već si tamo, druže! Šta imaš da izgubiš?
Nejte, umrećeš. -Šta? Sranje. Izvini. Dobro.
Ne, to je zapravo bilo prilično impresivno.
Izvini, nisam fokusiran trenutno. Mogu li da te pozovem malo kasnije?
Naravno. Idem da se jebem. -Dobro, hvala.
Ćao. -Došao si, tu si. -Da!
Naravno. Raspored mi se oslobodio
i, da. -Super. Drago mi je što si ovde.
Da, naravno. -Šta misliš? -Ovo su tvoji?
Ovo je sjajno. -Hvala.
Ko su oni? -Iz moje terapijske grupe.
Neki seku sebe, neki su suicidalni.
Svi se nekako oporavljaju na svoj način.
Isuse, vodiš i terapijsku grupu, takođe? -Ne, ne. Prisustvujem.
Dođavola, izvini. -Ne, ne. Ne izvinjavaj se. -Nisam hteo...
Bez brige, u redu je. Ne stidim se toga. -Dobro.
Čekaj, imaš... -Bože!
Prodala sam jednu. -Da. Zašto si tako iznenađena?
Hajde. -Da.
Gde si odrastala?
U Tusonu.
I Sidar Sitiju. I Sakramentu.
Bila sam u hraniteljskoj porodici. -Dobro.
Samo sam se selila unaokolo dok nisam napunila dvanaest
i onda sam usvojena. I imala sam,
svoju sobu, starijeg brata i roditelje.
I sve je to bilo vrlo uzbudljivo. -Neverovatno!
Da li ih i dalje često viđaš?
Ne baš.
Nije to bila baš porodica puna ljubavi.
U redu. Da. -Tako da sam...
otišla kada sam imala 18 godina, i od tada sam prepuštena sama sebi.
Čoveče, to je teško. Žao mi je.
Nema veze. Ako nemaš nikoga do koga ti je stalo,
teže je da budeš povređen, zar ne?
Novokain?
Sveca mu. To si ti! Ovo je ludo.
Mislio sam da si već mrtav.
Da, pa... Nisam. -Da! Blago tebi, brate.
Kao u stara vremena? To je jebeni Novokain!
I nije jebeno mrtav!
Ko je to bio? -To je bio...
neki kreten s kojim sam išao u osnovnu školu.
I kako te je zvao? Novokain?
Da, to je bio...
To je bio samo neki glup nadimak koji su mi dali.
Kad su druga deca saznala za moje stanje,
počeli su da me biju skoro svakodnevno,
mislili su da nije bitno,
jer ja to ne bih mogao da osetim, pa...
Žao mi je. -Da. -Ali...
Moram da kažem, što se tiče nadimaka... "Novokain"?
Nekako opako. -Ne.
Stvarno? -Da! -U redu, hvala ti, ali oni to nisu tako videli.
Bilo je u redu.
Izvini. Izvini na sekundu. Samo ću da...
Da? -Koja je fora s alarmom?
Da...
Moram da podesim jedan ovakav na svaka tri sata
inače bi mi bešika mogla eksplodirati.
I drugoj deci je to bilo zabavno. Veruj mi.
Baš si duhovit. -Volim da mislim da jesam.
Svetski putnik. -Drago mi je što se slažete.
Stvarno se slažemo. Urnebesan je.
Znaš šta? Mislim da vas dvojica treba da zaboravite prošlost.
Šta kažete?
Kako to misliš? -Žestina! Hajde. Ja častim.
Da, zašto da ne? -Lepo. Super.
I ne gaji negativna osećanja, važi?
Da, naravno.
"Osećanja." Kapiraš? -Tako pametno. -Ovaj jebeni tip.
Izvolite. -Hvala.
Izvolite.
Šta je koji kurac to bilo?
Da, šta je to? -Najljući sos od papričica Skakutavog Larija.
Da li ti se sviđa?
Da, Novokainu je to omiljeni.
Da li bismo mogli da se vratimo kod tebe?
Možeš da staviš to na njegov račun. -Ne! -Stavila.
To je bilo čudesno. To je bilo...
Veoma si dobra glumica. -Hvala.
Bože. Mora da ga ubija
to što misli da te vodim kući.
Ali vodiš me. -Šta?
Jesi li stvarno pročitao sve ove knjige?
Ne izlazim često. -Stvarno? Čak si pročitao...
Zdravstveni vodič klinike Mejo od A do Z?
Kad možeš probosti samog sebe a da toga nisi svestan,
znanje iz prve pomoći dobro dođe.
Tako je.
Ti si pravi čovek renesanse, Nejtane Kejne.
To nikad ne bih rekla.
Ćao. -Zdravo.
Šta još skrivaš?
Žao mi je. -Ne, meni je žao. U redu je.
Siguran si? -Da.
Ima li još?
Ima još malo.
Nejte, šta koji kurac? Ko si ti?
Čudesne su. Gde si ih uradio?
Sam. -Ne, stvarno?
Da. -Koliko ti je trebalo?
Počelo je kad sam bio tinejdžer i kako sam postajao sve bolji u tome,
to me sve više privlačilo, i to je bilo...
To je bilo poput...
ovog tajnog sveta. Ovaj...
Ovaj drugi život koji je zapravo bio avantura.
To je priča, zar ne?
Da. Mogla bi ga tako nazvati.
Kako se završava?
Ne znam.
Još uvek pokušavam da shvatim.
Imam pitanje.
Ako ne možeš da osetiš bol,
da li to takođe znači da ne možeš da osećaš
zadovoljstvo?
Mislim...
Mislim da mogu.
Možeš li da osetiš ovo?
Osećam mali pritisak.
Dobro. A ovo?
Definitivno osećam nešto.
Divna si.
Ne samo ti, Nejte.
Svako nešto skriva.
Mislim da svi samo...
tražimo nekoga kome možemo da pokažemo to.
ŠERI
Izvinite!
"Šeri, protekla noć je bila dovoljna da mi promeni život."
Ne, ne. Previše.
"Protekla noć je bila stvarno sjajna."
"Protekla noć je bila čudesna."
Gospodo. Sviđaju mi se kostimi. Kako vam mogu pomoći?
Došli smo da uzmemo novac.
Lezite dole! Dole!
Lezite na pod! -Preuzmi pozadi! -Lezi na pod!
Lezi dole! -Narode, radite kako kažemo
i preživećete da otvorite poklone.
Telefoni na pod ispred vas! Ruke iza glave!
G. direktore, vi ste na redu.
Alarm je aktiviran! Tri minuta!
Otvori trezor. -Neću moći da ga otvorim na vreme.
2:45.
Otvori trezor ili ću da te ubijem.
Ne. Neću da uradim to.
Neće da uradi to. Čovek mi je pročitao blef.
Lepo sam te zamolio!
Kapetane Kringl? Tvoja brada.
Izvini, druže. Video si mi lice.
Pomoćnik direktora!
Na tebe je red!
Dva minuta.
Kombinaciju.
Reci jebenu kombinaciju!
Šta nije u redu s tobom?
1:30.
Pogledaj me.
Reci jebene brojeve. -Šta?
Ne, ne!
Nemojte. -Dobro. Nek bude po tvome.
Stani. Stani! Stani! Ne! Nemoj! Prestani, prestani!
Evo kako ćemo. Otvori trezor ili ću da joj raznesem mozak.
Dobro, dobro. -Tri, dva, jedan! -Dobro! Reći ću ti!
Reći ću ti! Prestani! Reći ću ti!
01-32-26.
Zar je to bilo tako teško?
Hajde, hajde.
Sveca mu. -Srećan Božić, seronjo.
Dođi kod mene, dušo.
Policija je rano stigla! -Hajde. Brže!
Uzmi torbu! On ima drugu. -Idemo!
Zgrabi taoca. -Izvini, srce.
Hajde.
Idemo. Ne gledaj me!
Srećan Božić. -U redu, tri, dva, jedan. Kreni!
Spustite pištolje dole! -U redu! U redu.
Samo polako.
Niko ne mora da strada. -Idi.
Požuri, kretenu! Idemo!
Šeri.
Pomozi mi.
Dođavola. U redu.
Bićeš ti dobro. U redu?
Samo pritiskaj to. -32 i 34, pojačanje stiže za osam minuta.
Osam minuta?
Nemoj.
Žao mi je. Vratiću ga. -Ma daj!
Bože, šta ja to radim?
Jesi li dobro? -Dobro?
Bolje nego dobro. Bogati smo, seronje!
Nije stvar u novcu. Važno je da smo se zabavili.
Jebote, idem brzo.
Momci? Imamo društvo. Jebeni panduri!
Jebote!
Dobro. Dobro si. Dobro si, dobro si.
Sranje, još ide za nama! Šta predlažeš, genije?
Razdvojimo se. Nađimo se u servisu. Idi na autoput. -Ne, ne.
Ne idem na autoput. -Idi na autoput.
Hoću da ostanem tamo. Treba mu naša pomoć. -Uradi to!
Hajde. Koji, Šeri?
Molim te da je taj. Molim te da je taj.
Sranje! Isuse! -Sranje!
Šta koji kurac?
Jesi li dobro? -Izvinite. Ne, izvinite. -Kuda ćeš?
Skloni se! Odjebi!
Ne želim probleme. Samo želim da znam gde je Šeri.
Čekaj. Nisi policajac? -Ne, ali...
Hajde, čoveče. Samo mi reci gde je. Pustiću te. U redu?
Jesi li ikad pucao iz pištolja?
Da li uopšte znaš gde je kočnica?
Čekaj!
Čoveče. Ne želim da se bijem, u redu? Nisam takav čovek. Samo želim...
Miči se s puta. Skloni se!
Mrtav si, znaš li to?
Samo mi reci. Molim te.
Kopile... -To su definitivno trećeg stepena,
pa bi trebalo da ih staviš pod hladnu...
Nisam završio s tobom. -Čekaj, stani. -Dođi ovamo.
I dalje mislim da obojica možemo da dobijemo ono što želimo.
Jak si!
Tako mi je žao.
Poslednja šansa. Reci mi gde je. -Jedi govna.
U redu, u redu.
Dođi ovamo!
Nisi valjda alergičan na gluten, je li?
Čoveče, jesi li dobro?
Sranje. Dobro, dobro. Morao si to da uradiš.
Misli na Šeri.
Andre: SAMO ŠTO SAM DOŠAO NA POSAO. GDE SI TI?
"Na posao."
Na posao.
Šta?
Dobro, dobro.
U redu.
Izvini, znači Šeri je kidnapovana a ti si ubio nekog lika u kuhinji?
Rosko, samo me pažljivo slušaj. Nemam mnogo... Bože, upucan sam.
Šta, upucan si? -Slušaj. Poslao sam ti sliku tetovaže.
Pozovi sve salone u San Dijegu i probaj da saznaš
ko je radio tu tetovažu. Šta sam ja, tvoja sekretarica?
Neću ništa da radim! -Ne bih te pitao da imam drugi izbor.
Mi smo tim, zar ne? -Da, tim u video igrici.
Nismo se čak ni sreli uživo. A sada me uvlačiš u pravo ubistvo?
Zašto ne pozoveš policiju? -Ukrao sam policijski auto.
Onda je tu i cela ta stvar s tim likom kog sam ubio.
Dobro. Isuse. Naći ću ti adresu, ali to je sve, u redu?
U redu, hvala ti! Hvala, ćao.
Detalji i dalje pristižu,
ali imamo potvrđene izveštaje o više smrtnih slučajeva.
Građanima se savetuje da prijave bilo kakvu sumnjivu aktivnost u svom području
ali da izbegavaju kontakt sa mogućim osumnjičenima.
Sranje. Loša nedelja da batalim alkohol.
Batališ alkohol? -Ne, ne. Samo kažem da bi bila loša.
Detektive! -Da, šta imate? -Trojica policajaca pogođena.
Jedan na intenzivnoj. Direktor banke mrtav u banci. Tri napadača, dva auta.
Odveli su jednog taoca sa sobom. I još jedan osumnjičeni u bekstvu.
Dodatni osumnjičeni? -Da, zamenik direktora.
Ukrao je patrolni auto i krenuo za pljačkašima.
Svedoci kažu da je to isti lik koji je otvorio trezor.
Možda je dvostruka igra.
Imamo li jedinice u poteri? -Ne, ovo su bile jedine u blizini.
Pozivi su upućeni Petoj i Šestoj, ali su tanki s ljudstvom zbog praznika.
U redu, hvala, policajče. -Hvala.
Moramo da dobijemo dosije o tom zameniku direktora, brzo.
Danas je trebalo da bude laka smena.
Idem. -Hvala. -Idem.
Prolazim, novinari! Sklonite mi se s puta! Hajde.
Zatvoreno za ručak! Vratite se kasnije!
To sam ja! Nejt! -Šta dođavola?
Iz banke. Možeš li da me pustiš?
Zdravo.
Sigurno nećeš da ti pozovem hitnu pomoć?
Ne. Rekao sam ti. Nemamo vremena.
U redu.
Isuse! -Evo.
Erl, jesi li dobro? -Ja? Da, samo...
Nisam ovo očekivao danas.
Ako ti je za utehu, ni ja nisam.
U redu. Ako mogu da ga nađem.
Je li to?
Evo ga.
U redu.
Samo malo ovoga. Samo malo.
Dobro. Evo.
Da. Eto, vidiš?
Kao nov.
Erl, ima li tu autoinjektor epinefrina?
Možeš li da mi ga dodaš? -Šta? Alergičan si na nešto?
Hvala, ne... Epinefrin je samo drugi oblik adrenalina.
Treba da me spreči da se onesvestim.
Da, uspelo je. U redu.
U redu. Erl. Hvala ti mnogo. Izvini, ovo je bilo...
mnogo. -Idi po tu devojku, Nejte.
Zamalo da zaboravim. Ovo bi trebalo da ti pomogne s hipotekom neko vreme.
Beti je uvek govorila da si dobar klinac.
Izvini. Vidimo se kasnije.
Ako ne umrem.
Možda bi trebalo da to opereš.
ROSKO: ULICA HIL 523. #301. ZINO. NAVODNO ON JE STRAŠAN
OBRIŠI OVU PORUKU. NEĆU DA IDEM U ZATVOR ZBOG TEBE!
Jedan od pljačkaša banke? -Bože, nadam se.
Bilo bi šteta da je to bio pravi Deda Mraz.
Osoblje kuhinje kaže da je neki ludak s kravatom napravio sve ovo.
Mislim da je to naš zamenik direktora.
Kad smo već kod njega...
Imamo profil o njemu.
Nejtan Kejn. Samac. Muško. Trideset godina. Bez dosijea. Bez veza.
Bez saobraćajnih kazni.
Korisničko ime u igricama mu je "Medžiknejtbol".
To je dobro. Radio u "San Dijego trastu" šest godina.
To mi ne zvuči kao hladnokrvni ubica.
A ipak...
Da. Imaš li njegov broj mobilnog?
Taj lik je opljačkao banku, ubio čoveka.
Zaista misliš da će samo da se javi na telefon?
Ovde Nejt. -Zdravo, Nejte. Ovde detektivka Barbara Minsi
iz policije San Dijega. Kako si? -Bio sam i bolje.
Jeste li uhvatili ostale? Da li je Šeri, talac, da li je bezbedna?
Pa, radimo na tome.
Ali šta god da radiš ne olakšavaš nam posao.
Zato bi bilo najbolje da se predaš i vratiš novac odmah...
Samo malo. Izvinite.
Sveca mu. Mislite da sam ja upleten.
Ne, ne, Nejte, samo pratimo činjenice.
Baš me briga za novac. Samo želim da spasim Šeri.
Naš je posao da brinemo o tome, ne tvoj.
Čuo sam da 75% taoca koji umru
bude ubijeno u prva tri sata, tako da...
Osim ako ne zovete da mi kažete da ste je našli, neću stati.
Ta Šeri... Da li ti je ona devojka?
Još nismo
izdefinisali odnos, ali...
Prestanite. Znam šta pokušavate da uradite.
Baš vas briga za nas. -Ne, Nejte, to nije tačno.
Samo želimo da svi stignu kući bezbedno, u redu?
Razumem da ti je stalo do nje, ali... -Stvarno?
Znate li kakav je osećaj čekati ceo život da sretneš nekoga?
Nekoga ko ti promeni sve? Ko...
konačno da smisao tvom životu?
Da. Da, znam.
Moja ćerka.
I da vam je ćerka oteta, da li biste čekali da je neko drugi spasi?
Ili biste to uradili sami?
U redu, Nejte. Neka bude po tvome.
Imamo lokaciju njegovog telefona.
Jesi dobro? -Da. Idemo.
11898, primam tvoj poziv i šaljem 29C-47.
Ovo je totalno sranje, čoveče.
Nema ništa na skeneru o tvom bratu.
To znači da je verovatno izgubio trag.
Onda zašto nije ovde? -Ne znam!
U redu? Ne znam. Izvini. Ne znam sve.
Možda je morao da promeni vozilo.
Možda je svratio po sladoled.
Hoću reći, tvoje kukanje zbog toga
neće ga naterati da se pojavi brže.
Pazi kako razgovaraš sa mnom. Možda ti vodiš ovu operaciju,
ali nisi mi šef.
Andre... Treba da odmah promeniš raspoloženje.
Jer me smaraš.
Ma daj. Ben će se vratiti za 15 minuta
i sve će biti u redu.
Samo to ponavljaj. "Sve će biti u redu."
Sigurno.
Nema više kažnjavanja ćutanjem, a?
Izvini što sam te udario, u redu?
Da li...
Da li želiš da me udariš? Da budemo kvit?
Jebi se.
Ne sviđa mi se taj ton.
Ne sviđa mi se.
Ali imam nešto što će popraviti taj stav.
Ne zezaj! Obožavaš gumene bombone s ukusom kole. -Prekini, Sajmone!
Prekini. -Šta je ovo? Za koga je ovaj mali izliv besa?
Sada smo sami.
Možeš slobodno da izađeš iz uloge kad god poželiš, sestro.
Rekao si da niko neće nastradati, u redu?
Obećao si. -U pitanju je žar borbe, Šer.
Sranja se dešavaju. -Žar borbe? Nisi morao da ubiješ Najdžela!
Najdžel? Ko je Najdžel? -Direktor banke.
Bio je dobar lik. -Ali zvao se i Najdžel, zar ne?
Najdžel.
Šer. Mrzim što moram ovo da ti kažem,
ali da si uspela da izvučeš šifru od tvog frajera,
svi bi sada bili živi, uključujući i Najdžela. -Bože.
Nije kao da je imao šifru okačenu na zidu.
Zvuči mi kao izgovor.
Znaš šta ja mislim o izgovorima. Zar ne?
Nepodnošljiv si.
Šta je bilo, bilo je. U redu?
Hajde da ostanemo fokusirani na plan,
a sve ostalo možemo da rešimo kasnije uz po neku pinja koladu u Meksiku.
Inače, odvratne su.
Lepi se za zube.
Da? -Zdravo, gospođo. Da li je Zino ovde?
Treba da popričam s njim na trenutak. -Izvini, samo za mušterije.
Znate šta? Zato sam i ovde.
Samo želim nešto da odradim.
Izgleda da si već nešto odradio danas. -Molim?
Moj izgled. Pa,
trebalo bi da vidite onog drugog.
Hvala.
Pomislio sam da je to pravi čovek na trenutak.
Sačekaj ovde. -Hvala.
Ti. Kako je?
Dobro sam. Sve je dobro.
Samo sam hteo da odradim tetovažu.
Jebote. Šta ti je s rukom?
Psorijaza. Baš se pogoršala danas.
Dobro. Pa gde radimo? -Da, samo...
Ovde. -Dođavola. Sviđaju mi se tvoje tetovaže. Dobar rad.
Mnogo hvala. I meni se sviđaju tvoje.
Šta želiš? -Imam jednog druga,
on je uradio jednu ekstra tetovažu. Hoću istu takvu.
Mislim da je rekao da je to ovde radio? -Ne kenjaj.
Znaš Bena? -Ben!
Da. Ben. -Da li ste služili zajedno?
Jesmo. Služili zajedno. Časno.
Kul, brate.
Kad smo već kod Bena, da li još radi na istom mestu?
Ne znam. Ben ne priča o poslu. -Tipično za Bena. Mrzi posao.
Mrzi ga.
Smešna priča o Benu. Znaš mu prezime, zar ne? -Da.
Šta misliš kako da se izgovara?
Ozbiljno, svideće ti se ovo.
Samo izgovori njegovo prezime.
Zašto ga ti ne izgovoriš?
Nema veze.
U redu je. Nije toliko smešno.
Jer ako moraš da objašnjavaš šalu, nije dobra.
Da. Trenutak samo. -Da. Nemoj da žuriš.
Mislim da možda i ne znaš Bena.
Šta je ovo koji kurac? -Neću te povrediti, u redu? Samo spusti nož.
Reci mi sve što znaš o Benu i odlazim.
Sranje! Ne!
Daću ti još jednu besplatno.
Da ti pokažem kako se to radi.
Sranje. Jebote.
Jebote! Sranje.
Malo govno!
Jebi se, čoveče.
Dosta više s tim sranjem.
Šta to radiš koji kurac?
Jebote!
Sranje! Jebote! Moje oči! Jebote!
Ne vidim! -U redu, čoveče. -Šta koji kurac? -Kako se preziva?
Jebi se ti i konj na kom si dojahao, čoveče.
Slušaj. Molim te, ne teraj me da radim ovo.
Jedi govna, čoveče.
Dobro. Ovo će boleti. Jesi li siguran? -Odjebi!
U redu. Idemo. -Jebote! -Samo mi reci njegovo prezime.
Samo mi reci njegovo prezime. -Isuse!
Jebote, Klark! Klark! -Dobro. -Ben Klark.
Eto. Je li bilo toliko teško?
Rekao sam ti šta želiš. Sad odjebi.
Samo trenutak. -Sranje.
Zdravo, Čede, ovde Nejt iz "San Dijego trasta".
Drago mi je da sam te uhvatio pre praznika.
Nadao sam se da možeš da proveriš kreditno stanje
za novog klijenta koji ima nepotpun dosije. Ime mu je Ben Klark.
Služio je u vojsci. Da li to sužava izbor?
Da. Da, "V.A. zajmovi". To je on.
Da nemaš neki podatak o zaposlenju?
A poslednja poznata adresa boravka?
Da, samo trenutak.
Dobro, reci.
Dobro.
402...
Nort taur lejn.
U redu. Čede, mnogo hvala. Najbolji si.
Da, srećan Božić i tebi. Napred, Padresi!
SREDSTVO ZA DEZINFEKCIJU RUKU
VLASNIŠTVO GRADA SAN DIJEGA
AUTOSERVIS KLARKA I SINOVA
Nešto nije u redu. Definitivno je trebalo da bude ovde.
On ima mnogo vremena. Ionako ne možemo krenuti pre mraka.
Proveriću njegovu kuću. -Kuću koju je
ceo vikend punio zamkama kao da je Pera Kojot?
Tu kuću? Misliš da će se vratiti tamo? Uključi mozak, čoveče.
On mi je brat! -Znam to dobro.
Pola sata. Ako nije tamo, vratiću se i možemo da idemo.
Andre. Andre! Ne budi idiot!
U redu.
Ti se pripremaš za katastrofe.
Gde dođavola radiš?
Šta? Šta je to?
Šta je to koji kurac?
Zašto?
Dobro...
U redu.
Ne.
Tu si.
Ma daj! Stvarno?
Samostrel ispod sudopere.
Naravno.
U redu, šta god... Jebi ga.
Dobro. Dobro.
To. To!
To.
U redu. Pronašao sam te. A sada ću te naterati da poželiš da nikad...
Bože!
Šta?
Šta koji kurac?
Jebo...
Uf. Veliko uf.
U redu.
Bolje da zoveš iz bolnice ili iz zatvora.
Ne, ne baš. Ja sam u Nort taur lejnu 402 u Kortez Hilu.
Visim naopako i treba da dođeš po mene.
Šta dođavola znači da visiš naopako?
Mislim da sam trenutno okačen u nekoj vrsti zamke,
i ako ne dođeš odmah da me presečeš, Šeri će umreti. Verovatno i ja.
Ne možeš da mi natovariš to sranje. Neću da se uplićem u to.
Već jesi, u redu?
Čoveče, izvini. Samo...
Ne znam koga drugog da pozovem.
Možda sam ti ja samo neki lik koga si upoznao na internetu,
ali meni je sve to vreme što smo proveli zajedno stvarno značilo.
Ti si...
Ti si mi jedini prijatelj, Rosko. I trenutno,
potreban si mi. -Dođavola! U redu. Piše petnaest minuta,
ali ću uzeti harlija i stići za deset, važi?
Da! Da, hvala ti. Hvala ti mnogo. -Da, da, izdrži još malo.
Izvini, to nije bila igra reči. Ozbiljno sam mislio.
Ne, bilo je smešno. Stvarno smešno. Samo požuri, važi?
Da, važi. Ćao. -U redu. U redu. Deset minuta.
Deset minuta. Mogu ja ovo deset minuta. U redu.
Bene? -O, ne.
Jesi li tu, brate?
Zdravo.
Ko si ti? -Ja sam samo lopov.
Samo sam došao da...
kradem. -Gde je moj brat? -Izvini, tvoj šta?
Čoveče, ništa ne znam ni o kakvom bratu. Ja sam...
Nasumično sam izabrao ovo mesto i...
Izgleda da sam loše izabrao.
Većina ljudi ima zvono s kamerom, ali zamka u kući? Ispao sam glupan.
Ne izgledaš kao lopov. -Da, pa,
najbolji među nama retko kad izgledaju tako.
Znači samo si nasumično izabrao ovo mesto?
Da. Da, kurata mi sreća. -Zašto onda
imaš njegovu adresu na svojoj ruci?
To je stvarno dobro pitanje.
I odgovor će te oboriti s nogu.
Da, slobodno se javi ako moraš.
Da? -Vidi...
Ben je mrtav. Upravo sam čuo preko skenera.
Ko ga je ubio? Policija? -Ne.
Navodno je to bio neki slučajni Dobri Samarićanin.
Mršavi tip u odelu.
Zašto se ne vratiš ovamo
i rešićemo to zajedno?
Da li mi je stvarno prekinuo vezu?
Samo malo. Hajde da razgovaramo o ovome.
Ubio si mi brata! -Vidi, čoveče, ja...
Ubio sam ga.
I znam da to znači da ćeš ubiti i mene,
ali, molim te, učini mi jednu uslugu, u redu? Samo...
Samo to uradi brzo. Nema potrebe da ovo razvlačiš.
Imam bolju ideju.
To! -Kad sam ovo radio
dok sam bio u specijalnim jedinicama...
uvek je bilo da bih došao do neke informacije.
Ali sad je jedino važan...
bol. Razmisli o tome. Razumeš li bol?
Da... Tako ga mrzim.
Ne! Prestani!
Mislim, o, jebote! Ovo je loše!
Dođavola!
Bože, sadistički gade.
Ne, ne klješta. Molim te, ne klješta.
Ne mogu ni da zamislim šta ćeš s tim. Molim te.
Ovo malo prase je otišlo na pijacu.
Bože, mrzim koliko vremena trošiš na ovo.
Ovo malo prase... -O, brate. -Ovo malo prase...
otišlo je da piški, piški, piški, čak kući!
Ovo je bolelo! Ovo je najviše bolelo.
Kako si? -Užasno.
Ne! Molim te, ne.
Sve ovo je užasno. Molim te, nemoj opet to da radiš.
Šta? -Gde si, dođavola? Polazimo za 30 minuta. Vrati se odmah.
Da, da. Završavam.
Sada za moj omiljeni deo.
Sačuvaću ti oči u tegli na mom kaminu.
Čekaj, nemoj to da radiš. Ne. Stvarno, nemoj to da radiš.
Tvoj brat mi je nešto rekao...
pre nego što je umro. Rekao je...
"Reci mom bratu da mi je žao."
"Žao mi je...
zbog onoga što se desilo kad smo bili deca."
I...
rekao je, "Reci mu...
Reci mu da su mama i tata uvek najviše voleli njega."
Laži.
Nikad nismo upoznali našeg tatu. -Mislim da je to mislio metaforički.
Čekaj, ne! Molim te, nemoj!
Rosko? -Ne, to je jebeni Daft Pank.
Naravno da sam ja.
Hvala bogu. Ja sam...
Šta znači "uh"? -Ne, mislim samo...
Nisi li rekao da si visok metar devedeset i šest
i da ličiš na Džejsona Momou?
Rekao sam da pomalo ličim na Džejsona Momou. -Da.
On ima specifičan izgled.
Možeš li samo da kažeš, "Hvala što si mi spasao život"?
U pravu si. Apsolutno. Izvini.
Hvala ti.
U redu. U redu, dosta je bilo.
Idi i uradi šta moraš i molim te ostani živ.
Treba da budeš fizički sposoban da objasniš sve ovo policiji.
U redu... Ostaću živ, obećavam.
Moraćeš da se potrudiš više od toga.
Rosko, uzmi nešto! -Važi! Sranje.
Gadovi. -Pazi!
Sranje! Izvini. -U redu je. Samo uzmi nešto drugo.
Govnaru!
Gomila vas... Sranje, čoveče! -Sprej za medvede. -Da, još, još!
Da, još. -Da li ti se sviđa ovo? Tako je, kuč...
Dođavola! -Ubiću te!
Otkinuću ti jebenu glavu! Samo... umri!
U redu.
Dobra fora sa sprejom. -Da.
Isuse! Paklen način da se umre.
Za šta si namestio taj tajmer? -Za tvoje...
procenjeno vreme dolaska ili šta već.
Zapravo, trebalo bi da piškim. -Da. Čekaj, šta?
Ko su ovi tipovi?
Nemam pojma. Ogromni fanovi Samog u kući, izgleda.
Hvala ti još jednom što si došao.
Da, pa za šta su prijatelji, zar ne?
Da, čoveče. -Međutim... Svedočiću protiv tebe ako zatreba.
Da, ne brini. Pretpostavio sam.
Sranje. Policija. -Odlično.
Reci im sve. Neka je oni spasu.
Ne, ne. Neće da me slušaju. Misle da sam upleten u ovo.
Ako izađem, odvešće me u stanicu.
I dok ih ubedim da krenu po Šeri,
biće prekasno.
Čekaj malo. Mislim da imam ideju.
Tvoj harli, još je parkiran ispred, je li? -Da. Otprilike.
Šta znači "otprilike"?
Nejtane Kejne! Izađi iz kuće s podignutim rukama.
Ne otežavaj ovo još više, u redu?
Ceo grad je otišao u kurac
jer su nas Čardžersi i Klipersi izdali. -Stvarno? Sad?
Ozbiljno. Slomili su nam srce, zbog čega?
Da bi bili druga violina Remsima i Lejkersima? Stoj! Stoj!
Stoj! Stoj! -Stani! Sranje.
Šta on to radi? -Nemam pojma.
Ruke! Hoću da ti vidim ruke! Ruke!
Sranje. -Ko je dođavola ovaj lik?
Obmanuti ste, jer ja nisam Nejt! -Ne zanima me.
Ali ko god da si...
bićeš neko ko ide u zatvor. -Ne, čekajte!
Mogu da vam pomognem! Znam kuda Nejt ide.
Da? Onda počni da pričaš. -Dobro, dobro,
ali možemo li da uvedemo pravilo bez šutiranja od sada?
Gde je?
U redu, hajde! Vreme je da idemo!
Gde ti je kombinezon? -Neću ovo da radim, Sajmone.
Šta nećeš da radiš?
Već je urađeno.
Ne mogu. -Ma nosi se.
Otkad ti to imaš savest?
Šta je sa svim onim drugim poslovima koje smo odradili?
Ubijali smo ljude i ranije. -Ne. Ne.
Ti si ubijao ljude ranije, Sajmone. Ti.
Ne ja. Ja nisam kao ti.
Stvar je u tome što ti nisi bolja osoba od mene.
Ni najmanje. Jer ne želiš da priznaš šta si.
Misliš da će ti spasiti dušu to lažno kajanje?
To je sranje... -Sajmone. -I ti znaš to.
Baci pištolj! -Bože. Nejte. -Neću da ponavljam.
U redu.
Jesi li dobro, Šeri?
Izvini, ko si ti koji kurac?
Ja sam tip koji je ubio tvoje prijatelje.
Ako ne želiš da završiš kao oni, predlažem da je pustiš
i da se gubiš odavde.
Moj bože.
Moj jebeni bože.
Sajmone, nemoj.
Ti si onaj iz banke, zar ne?
Dobro.
Ovo je stvarno najsmešnija stvar koja mi se desila.
Pratiš nas da pokušaš da spasiš Šeri?
Je li tako?
Mrzim što moram da ti kažem, druže, ali...
Ona mi je sestra.
Izigrala te je, čoveče. Da.
Mislio si da gaji osećanja prema tebi. -Stani, nemoj. Nejte, ja...
Mnogo mi je žao, u redu? Nisam htela da ti...
Sve što se desilo među nama, stvarno sam to mislila.
To je bilo stvarno, kunem se. -Koje sranje! Slušaj, čoveče.
Nišaniš u pogrešnog pljačkaša banke, batice.
Treba da pucaš u nju.
Zato sad slušaj.
Zašto jednostavno ne odeš odavde, čoveče? U redu? -Šta to radiš?
Idi u Hitnu pomoć, i samo zaboravi sve ovo.
Sajmone, prestani. -Pomiri se s tim.
Priznajem ti, bankarčiću.
Znaš da primiš udarac.
Hajde da vidimo kako ćeš se snaći pod malim pritiskom.
Savršeno.
Sajmone, prestani!
Nije smešno. Prestani!
Prestani!
Šta dođavola radiš? -Šta ti radiš?
Zgnječićeš mu glavu? -On je počeo!
Samo idi. Stvarno, samo idi! Uzmi novac i idi!
Ostaću s njim. -Ostaćeš sa tim tipom? -Da.
Šeri.
Ma daj!
Više te ne prepoznajem.
Dobro.
Nećeš to da uradiš. -Stvarno? Jesi sigurna?
Znaš šta? U pravu si.
Više me ne poznaješ.
Sredio sam ga! Ulazim.
Ruke! Ruke gore! Stavi ih na glavu.
Ovaj je gotov. Pomozite ovom tipu.
Dođavola, tip sa vespom je bio u pravu. Dobro je izubijan.
Da, dobro je što smo stigli da ga spasimo.
Imaš sreće što imaš tako dobrog prijatelja.
Malo previše brbljiv za moj ukus.
Pojačanje stiže za pet minuta. Još su tanki s ljudstvom.
Da li to znači da mogu da idem kući?
Vanda će početi da gleda Divan život bez mene.
Da, nek ti vilenjaci urade papirologiju. -Zar ne bi bilo sjajno da...
Pokaži mi gde si povređena.
Bićeš ti dobro. Samo moraš do bolnice.
Uzeću tvoj auto i krenuti za njima, u redu?
Nema šanse! Neću da ti dam ključeve.
Izvini. Ne brini... Pobrinuću se da...
Stvarno ćeš da me upucaš? -Trebalo bi, kretenko.
Ali neću. Povešćeš me sa sobom.
U redu.
Zdravo. Može li mi neko reći šta se ovde dešava?
Vozi! Vozi! Izgubićemo ga! -Ne brini.
Znam kuda ide. -Kuda ko ide?
Mi smo sada u poteri?
PRISTUP LUCI 1,6 KM
Jebote!
Sranje.
Ovom brzinom, nećeš uspeti ništa da izbegneš,
i ne znam kako voziš... Školski autobus!
Šta koji kurac? Opet ti?
Isuse Hriste.
Kolica! -Šta koji kurac nije u redu s tobom?
Isuse! Gde si naučila ovako da voziš? -Krala sam kola.
Šta je? Više to ne radim!
Možda umirem, ali prvo ću tebe da ubijem.
Sranje.
Jebote!
Jebeni gubitniče.
Kuda ide to kopile? -Uputio se ka pristaništu 7.
Zašto? -Brod čeka. Trebalo je da nas odveze na jug.
Taksi! -Vidim, hvala!
Uspori! Stani! Stani!
Hoćeš da ti kažem nešto smešno? Da si ostao u onoj banci,
Šeri bi sada sedela ovde pored mene.
Bila bi sasvim dobro.
Ali sad? Sad... Uloviću je.
Obećavam ti to.
Da, pa...
Ako nađeš Šeri...
hoću da joj kažeš nešto u moje ime, u redu? -Bože.
Ti si jedno jadno kopile. Znaš li to?
DEFIBRILATOR NAPUNITI
Da. Znam, zar ne?
To mi je kao neki zaštitni znak. Slušaj, reci joj...
da iako nismo proveli mnogo vremena zajedno,
uvek sam osećao da smo...
mogli...
Šta?
Šta si osećao? Šta si rekao?
Ne čujem te, mumlaš. Pričaj glasnije!
Izvini. Probaću da budem malo jasniji!
Sviđa mi se što me teraš da se potrudim, bankarčiću,
ali moramo ovo da završimo.
Hajde. Šta je? -Jebi ga, ne mogu.
Ne mogu.
Izvini, moram da idem. -Čekaj, čekaj.
Bože, nadam se da ću preživeti da zažalim zbog ovoga.
Uzmi. Taj kreten je upucao mog partnera.
Nemoj da promašiš.
A ti, napolje! -Dobro.
Odvedi je u bolnicu. -Naravno. Da. -Idi.
Bože, to je puno krvi.
Bar nije ručni menjač, jesam li u pravu?
Izvini. Iskrvarićeš. U redu.
Kraj puta, bankarčiću.
Uvek si prljavo igrala.
Šeri!
Izgleda da sam napokon pronašao način da te nateram da nešto osećaš?
U redu je. Moja si.
Seronjo. Oseti ovo.
Nejte! Nejte?
Nejte. Nejte.
Zdravo. -Šeri...
Volim te.
Baš si kul.
Ne, ne! Nejte, molim te.
Upomoć! Ovamo smo! Molim vas!
Mnogo mi je žao, Najte. Mnogo mi je žao. Tu sam. Tu sam.
Neću da idem nikuda, obećavam.
Izvini.
Evo njega. Kako se osećaš, druže? -Šta se desilo?
Imao si ozbiljan gubitak krvi. I srčani udar.
I krvarenje u mozgu. I opekotine trećeg stepena.
I mnogo polomljenih kostiju. Ali sada si dobro!
Božićno čudo.
Božić je? -Zapravo je 11. januar.
Bio si u indukovanoj komi. Međutim, živ si!
Čekaj. Šeri. Da li je dobro? -Ne brini. Šeri je dobro.
Dobro je.
Ponovo se srećemo. -Ćao. -Ćao! Vidi ko se probudio. -Da. -Izgledaš...
hrabro. Drago mi je što si budan jer sam upravo došla iz suda.
Smeši ti se optužnica za prilično ozbiljne stvari.
Ubistvo iz nehata, provala, krađa automobila. -Da, to...
To zvuči baš loše. -Da, i jeste.
Dovoljno da te zatvore dok ne budeš dvaput stariji nego što sam ja.
Ali si spasao život policajcu. I imao si veoma uverljive svedoke za karakter.
Takođe si i belac koji radi u banci, pa...
Sudija je bio blag prema tebi. Šest meseci kućnog pritvora.
Pet godina uslovno.
Nađi advokata da to pogleda, ali to je dobra ponuda.
Zamalo da zaboravim najbolji deo.
BRZO OZDRAVI SUPER NEJT
Ovo je od Grejs.
Moje ćerke.
Čuvaj se, Nejte.
Hvala, detektive. -Detektive.
Gledaš ruku?
Ruku? Misliš na sprženu, izgorelu ruku?
Da. Da. Šokantno je, svakako.
Da li je to najgori deo? -Ne moraju
da je seksi oblače, u mrežaste čarape. -To je presađena koža.
Ja bih navukao rukavicu... -U redu. -Lično. Da.
Spremi se za bol.
GODINU DANA KASNIJE
Ovaj lik ne zna s kim se kači. -Bacam toksični oblak.
Opremam se oklopom od crnog kamena. Ulazim.
Dolaziš u subotu, zar ne? Veliki mi je rođendan.
Naravno. Čekaj, nije valjda u nekom bajkerskom baru?
Jebi se. -Naravno da ću doći.
Sranje! -Batice, izdrži još nekoliko minuta.
Ovaj tip je skoro mrtav. -Nije to u pitanju.
Zapravo moram da se spremim za onu večeru.
Ostavljaš me zbog sastanka.
Znam, znam. Baš je slatko i simpatično,
i nadoknadiću ti to kasnije. Ćao. -Čekaj, čekaj...
Ne mogu da verujem da je prošla godina od našeg prvog sastanka.
Tako sam srećan što sam probao pitu.
I ja isto. Čak si i kravatu stavio. -Da. Primetila si.
Hemijskom čišćenju je trebalo neko vreme
da ukloni mrlje od krvi, ali su uspeli.
Dobro su obavili posao. -Čekaj. Izvini, skoro da sam zaboravio.
Bože.
Napokon si smislio kraj.
Bilo mi je čudno da vitez spašava damu.
Pa sam rešio da spasavaju jedno drugo.
Savršeno je. -Zakopčaj tu košulju!
Ovo nije bračna poseta, čoveče. -Izvinite.
Ne, ovo nije nešto seksualno. Ovo je...
U redu, da. Razumem.
I nadam se da to nije otvoreni plamen koji vidim. -Jok. Nije.
Izvini. -Ne igraj se sa mnom.
Ne pokušavam da se igram s vama, gospodine. -Samo tiho.
Da li je on nov? -Ne. -Napet je. -Da. -Baš je napet.
Da, strogi su ovde. Ovo je zatvor. -Zatvorenice 241, vreme je isteklo.
Knap 15 minuta? -Da.
Bar ćemo morati to da trpimo još samo osam meseci.
Da, sedam meseci i 19 dana, ali ko broji?
Nemoj da vam dolazim tamo!
Uvalićeš me u nevolju. -Izvini. Baš je napet.
Znam. Moram da idem. -U redu.
Vidimo se uskoro...
Novokaine.
Preveo: Bambula
Preuzeto sa www.titlovi.com