МІЙ КОХАНИЙ ДЕМОН
Я не знала…
що це можливо.
Як…
То То Хі!
То То Хі.
Тату…
повернулося до мене.
ЕПІЗОД 11 РАЙ ДЛЯ ЛИХОЗВІСНИХ
Ось це вже діло.
Досконале життя демона, який дивиться звисока на незначних людей.
Цей комфорт доступний лише вищому хижаку.
Чудово знову стати досконалим собою!
Я чудовий як завжди.
А от люди незначні, як завжди.
Згода.
То ти знову став старим собою.
То Хі! Я тобі казав не ходити.
Ти можеш собі зашкодити.
Я не можу весь день лежати.
Я маю йти на роботу.
Чхати на роботу!
Ти одержима роботою чи що?
Це називається почуттям відповідальності.
У мене чимало справ як у гендиректорки компанії.
Що ти, по-твоєму, робиш?
Аваріями не можна легковажити.
Можуть бути відтерміновані ефекти, навіть якщо здалося, що оговталася.
Усе справді гаразд.
Ти мене цілком зцілив.
Не довіряєш власним силам?
Річ не в тому.
Просто
я ледь не втратив тебе навічно.
Ми ледь не втратили одне одного.
Я запізнюся.
Обережно!
-То То Хі! -Усе гаразд!
Тото!
Погляньмо.
Що мені одягнути?
Дякую.
Яку сумочку…
Стривай.
Візьми чорну.
Звісно.
Тобі теж треба збиратися.
У нас обмаль часу.
Лише якби мої сили не повернулися.
Чон Ку Воне!
Це вбрання символізує моє досконале переродження як ідеальної істоти.
-Що скажеш? -Досконало.
Так ідеально зухвало.
Ти так уважаєш?
А зараз?
Боже, ти потім виступатимеш у нічному клубі?
Гарно виглядаєш, маестро.
Ось тобі стояча овація.
Ти дивовижний, Чон Ку Воне!
То обери мені вбрання.
Гаразд. Секунду.
Гарно виглядає.
Що скажеш?
Зрозуміло.
Чому ти нічого не кажеш?
Бо…
мені й не треба.
Підімо в парному вбранні.
Нізащо.
Це не моє.
Виявляється, я обожнюю парне вбрання.
Ходімо?
-Гайда. -Гаразд.
Чому ми йдемо пішки?
Ти казала, що погуляла б зі мною, якби завтра був кінець світу.
-І нам треба декуди зазирнути. -Ми запізнимося.
Не хвилюйся щодо цього.
Будемо на роботі, щойно я клацну пальцями.
Я ледь не забула. Це життя з демоном.
Так. Скажи, якщо тобі щось треба.
Мені все легко.
Що?
Зачекай на мене, То Хі.
Поквапся.
Послухай. Ти не чекала знову побачити нас удвох, так?
Ти зараз вихваляєшся?
Я тицяю носом.
Я вас чую.
Просто скажи це мені у вічі.
Як тобі ця неочікувана аномалія?
Я здивована.
Вітаю.
Стривай.
Не думаю, що ти в цьому вправна. Ось тобі мільярд вон.
Зав’язуй з азартними іграми. Заощаджуй.
Не забувай.
Я виграв.
Звідки ти її взагалі знаєш?
Вона мій бос.
Що?
Дідько, це десять вон.
Не зважай на неї.
Справді?
«ХАРЧУВАННЯ МІРЕ»
-Доброго… -Справді добрий ранок.
Буде ще один незначний день,
але гарного вам дня.
Схоже, він сьогодні в доброму гуморі.
Маєте рацію.
Він сяє.
А коли він не сяє?
Маєте рацію.
Він завжди сяє.
Чому вам двом так ніяково?
Ти про що?
Ми просто чемні.
Я весь день завершуватиму вчорашню роботу.
Що це? Це мені?
Тобі подобається?
Це мій торт на день народження.
Так.
Загадай бажання.
Мені не треба,
бо я тепер усе можу.
Може, тому, що тобі аж 200 років. Це дещо старомодно.
Я не знав, що буде приємно отримати торт на день народження.
Вітаю, демоне 2.0.
Демон що?
Це нова покращена версія.
Ти більше не мерехтиш, та й підзаряджатися не треба.
Я тобі що, робот-пилосос?
А ще
все одно треба підзаряджатися.
Не можна так їсти торт.
Як я й казав, я все можу.
-Смачно. -Справді?
Скуштуй.
Ось, 2.0.
-Смачно, так? -Так.
То вони пережили вогняне пекло?
-Насіння судзи й шалоту! -Насіння судзи й шалоту!
Стояти!
Вітаю, босе!
-Вітаю, босе! -Вітаю, босе!
Я не ваш…
Я маю для вас завдання.
Якщо не виконаєте,
забороню вам з’являтися мені на очі.
Я таки ваш бос.
Хто міг знати, що ви зможете його знайти?
Ми дуже здібні.
Стривайте, босе.
Ледь не забув.
У мене трипофобія!
Босе.
Це насіння судзи й шалоту.
Зрозуміло.
Краса.
Дякую, босе!
-Дякую, босе! -Дякую, босе!
Аж дзвенить у вухах.
Певно, він соромиться.
-Босе! -Босе!
«Передача права власності»?
«Фонд Сунволь» тепер мій.
Ти весь цей час хотів захопити компанію, так?
Тепер я знаю, чому ти вештався в мене в кабінеті.
Саме так.
Я з нетерпінням чекав вашого спонтанного самозаймання.
Що за демон планує померти?
Платежі за автівку — не єдина моя проблема.
Я ще взяв величезні позики, щоб купити квартиру.
Не смійте помирати, поки я не сплачу свої борги.
Ви просто зникаєте, коли помираєте,
а як же виступ?
І право власності не так просто передати.
Потрібно заповнити купу паперів.
Уявіть, як це втомлює,
і як це розіб’є мені серце.
Годі плакати.
Проте віднині
ви голова для годиться.
Мій «Фонд Сунволь»!
Я аплодую твоєму відчуттю власності.
То що взагалі трапилося?
Як ви повернули тату?
Ти про що? Я демон.
Демонам усе під силу.
Ви справді повернулися.
Ви знову повернулися до свого зухвалого я.
Але звідки ти дізнався, що до мене повернулося тату?
Мені сказала Зірка Чін.
-Куди це ви? -Треба укласти угоду.
Усе тепер повернулося до ладу.
Директоре Чоне.
Що таке, Зірко Чін?
Чому він такий засмучений?
Дозвольте представити довгоочікуваний новий продукт «Харчування Міре».
Цей напій одночасно ще й лікує похмілля
й має за графіком вийти саме перед Різдвом.
Ми працюємо над стратегією реклами для працівників за 20 і за 30.
Хоча часи й змінилися,
багато працівників досі змушені ходити пити з керівниками
чи не щодня.
Саме так.
А коли напиваєшся на небажаній командній вечері,
вічно свариш свого керівника
й принижуєшся.
Ви забуваєте манери й утрачаєте пам’ять щоразу, як п’єте?
Агов!
Краще зберіться!
Зберіться, гаразд?
То То Хі! Тобі краще зібратися.
Я сьогодні чудовий.
Усі випиймо по четвертій чарці!
Якщо це здається знайомим,
представляю вам наш новий напій проти похмілля,
-«Ультра-Санта Х»! -«Х»!
-«Санта Х»! -«Х»!
-Пані Сін. -Що?
Що…
у нас сьогодні за графіком?
Сьогодні
у вас купа справ.
-Рушаймо? -Так.
Я ніколи не бачив пані То
такою розгубленою.
Ще більш дивно бачити такою схвильованою пані Сін.
Певно, це означає, що ми добре, ні, чудово впоралися!
Чудово впоралися?
Це привід для командної вечері.
Що їстимемо?
-А чого тобі кортить? -Домашньої їжі.
Домашньої їжі?
Погляньмо.
Де ми можемо знайти смачну домашню їжу?
-У мене вдома. -У тебе вдома?
Тоді нехай командна вечеря відбудеться в неї вдома?
Це гарна ідея.
Минуло стільки часу.
Я тебе знайшов.
Якби вона хоч раз могла мене впізнати.
Я лише цього хочу в цілому світі.
Я виконаю твоє бажання.
Хто ти?
Я демон.
Тобто ти щойно виграв джекпот.
Стривай хвилинку.
Я так давно не казав ці слова.
Демон?
Так, я прийшов виконати твоє бажання.
Натомість ти укладеш зі мною угоду.
Моя умова — за десять років ти відправишся до пекла.
Будь ласка, приведіть до мене мого чоловіка.
Люба.
Ти прокинулася.
Пане.
Де мій чоловік?
Будь ласка, пошукайте його.
Я хочу його побачити
востаннє перед смертю.
Ну ж бо.
Я перед тобою.
Чому ти мене не впізнаєш?
Хвороба Альцгеймера?
Вона не пам’ятає мене таким, який я зараз.
Вона пам’ятає мене лише молодим,
увесь день мене кличе.
Мені її так шкода.
Ти справді можеш виконати моє бажання?
Звісно.
Зробімо це зараз.
Але їй уже недовго залишилося.
Кілька миттєвостей возз’єднання варті того, щоб відправитися в пекло?
Є дещо,
що я маю їй сказати, коли вона мене впізнає.
Навіть раз виконати бажання без угоди було божевіллям.
Любий.
Де ти був весь цей час?
Де ж іще?
Я весь час був поруч із тобою.
Тоді чому я тебе не бачила?
Саме так.
Чому ти мене не бачила?
Я завжди був поруч із тобою.
Я гадки не маю.
Я думала, ти мене залишив.
Нізащо.
Я не можу жити без тебе.
Не кажи так.
Ти маєш жити далі, навіть коли я помру.
Навіть якщо ти мене не бачитимеш,
я завжди
буду поруч із тобою.
Розумієш?
Я розумію.
Зустріньмося ще.
Будь ласка, не забувай мене.
Не забуду.
Я завжди тебе пам’ятатиму
навіть після твоєї смерті.
Я…
плачу?
Я не плакав.
Я просто…
пітнів.
У мене очі пітніли.
Я не проронив жодної сльози за минулі 200 років, навіть коли позіхав.
Тому я точно не міг плакати.
А ще
поміняти кілька хвилин на десять років
неетично з огляду на бізнес-етику.
Чому люди так швидко старіють?
Як незначуще.
Де тут погані люди, які заслуговують відправитися до пекла?
Ти прийшов.
Підписав угоду?
Сьогодні не пощастило.
Гаразд.
Тоді ходімо зараз знайдемо?
Кого знайдемо?
Справжнього винуватця.
Його треба покарати за те, що першим порушив мирну угоду.
З поверненням, То То Хі.
Ти гордовита, як і твоє ім’я.
З чого почнемо?
Із Сокчо.
Зловмисник знав, що ми в Сокчо.
Хтось злив про нас інформацію.
Вічно довірена особа зраджує головного героя за гроші.
Почнімо з найближчого оточення.
Про те, що ми в Сокчо, знали лише
Сок Хун і пані Чін.
А ще пан Пак і…
Я йду.
Дякую за сьогодні.
І та жінка.
Вона найбільш підозріла з усіх.
Вона б ніколи…
так не вчинила.
Що з нею?
Лише поглянь, як вона поводиться.
Ти це бачиш?
Вона наша головна підозрювана.
Підозріліше й не буває.
Ніщо не точно. Не квапмося з висновками.
Вона б ніколи…
Хто це?
Що він несе?
Коробка від яблук, схоже на хабар.
Я знаю, що людям не можна довіряти,
та хто б подумав, що вона це вдіє?
Я однаково довіряю…
Як вона може…
Ні, це неможливо. Так?
Але ж це очевидно, чи не так?
Та коробка від яблук і решта! Це неправильно!
Заспокойся, То Хі.
Ходімо по неї.
Стривай.
Нам потрібні докази.
Я спершу піду наскочу на чоловіка.
Пане Паку?
Що…
Тобто…
ТИ ЗІРКА, ПАНІ СІН ЗІРКА МОГО СЕРЦЯ
Але навіщо така таємничість через торт?
Ми не влаштовували таємничість.
Нам лише було ніяково.
А чому коробка від яблук?
Я хотів досить велику коробку, щоб помістилися мої почуття до неї.
Що ми взагалі таке проґавили?
Пам’ятаєте, коли ви мене попросили відвести пані Сін, коли вона напилася?
Ну, вона не казала мені свою адресу.
Тож…
Скажіть, де саме ви живете.
Ви добрий чоловік.
-Я тут просто виконую наказ директора… -А ще ви відповідальний.
Та ви жартуєте.
Ви чарівні, коли посміхаєтеся.
Пані Сін!
Коли ви…
Пані Сін.
У вас із носа юшить кров.
Ви мій єдиний.
Пшов Кьо.
Кривавий поцілунок.
Нас звела непереборна доля,
ми провели пристрасну ніч…
Досить. Я не хочу чути подробиці.
Я не хочу стільки знати про приватне життя родини.
Родини?
Пані Сін.
Ви казали, що позбавлені пристрасті.
Мене це приваблює.
Вибачте за все.
Чому ви вибачаєтеся?
Закохатися — не злочин, так?
Якщо були такі впевнені, чому поводилися так підозріло?
Я не впевнена.
Я соромлюся всіх своїх попередніх стосунків.
Пані Сін.
До речі, ви стежили за мною з автівки?
Так. А що?
А не було б зручніше застосувати ваші сили?
Якби використав сили, ми б опинилися у вас на задньому сидінні
чи в багажнику… Стривайте.
Що?
Мене це заскочило зненацька.
Звідки вам все про мене відомо?
Ти їй усе розповів?
Так?
Ну, коли кохаєш, таємниць не існує.
Пані То.
Я буду вдячна, якщо це можна зберегти в таємниці на роботі.
Пані Сін.
Ми цілковито помилилися.
Я знала, що пані Сін мене точно не зрадила б.
«Як вона може так зі мною вчинити?»
Хто ж це сказав.
Гадки не маю.
Відповідь
То То Хі
Рушаймо?
Який непродуктивний день.
Що ти робиш?
Ми не дамо їм нас перевершити.
Боже.
Ти ошаленів?
Я шаленію від тебе.
Іди геть!
Агов!
Іди геть!
Вольсім!
Я радше забуду себе…
ніж забуду тебе.
Що?
Що це таке?
Чому мені досі сниться, як я був людиною?
І чому я не бачу обличчя жінки на ім’я Вольсім?
Це і є маніпулятивне редагування?
По одному питанню. Я не встигаю.
Чому мені досі сниться, як був людиною,
якщо мої сили повернулися?
Дозволь здогадаюся.
Може…
ти хочеш залишитися людиною.
Ти не хочеш утрачати людські емоції,
які переживаєш.
Тоді навіщо редагування?
Думаєш, я за це несу відповідальність?
Хіба я тобі не казала?
Я сформулювала основні правила, та люди створюють аномалії,
бо не виконують ті правила, як і ти.
Певно, це ти стер
спогади про ту жінку, бо вони тебе мучили.
Це людський інстинкт самозбереження.
Захисний механізм.
Спогади мене мучили?
Чому?
Звідки мені знати, якщо навіть ти не знаєш?
Ти помиляєшся.
У мене немає людських інстинктів
і не хочу залишатися людиною.
Двоє людей у павутинні долі
так чи інак возз’єднаються.
Бо доля завжди повторюється.
Я прийшов до То Хі.
Угода про інвестиції?
Я хочу фінансувати розширення «Харчування Міре»
до Америк.
Я дякую за цей крок,
але я не хочу нічим тобі завдячувати.
Шкода.
Я щиро хотів допомогти.
Я знайшов її серед речей мами.
Візьмеш хоч її?
У тебе вже є примірник?
Ні.
Твої батьки були дуже дорогі моїй мамі.
Вона була у відчаї, коли твій батько пішов із компанії.
Між нами виникали конфлікти після жорстокого повороту долі,
але я не відмовляюся від слів, що вважаю тебе родиною.
Розв’яжімо всі старі конфлікти
й віднині співпрацюймо.
У тебе гість.
Тобто небажаний гість — однаково гість.
Тепер і ви входите до родини, але я не знаю, як до вас звертатися.
У такому разі
можеш називати мене братом.
До зустрічі.
Не готовий до цього?
Що він тут робив?
Хтозна?
Не зважай на нього.
То воно повернулося.
Мамо…
Тату…
Мамо!
Ти не вмієш стукати?
На що ви дивитеся?
Ні на що.
Чому ти зазираєш, як маленький щур?
Не могла заснути.
До вашого відома.
Я теж.
Гарячий!
Зачекай, щоб охолов.
Ти нетерпляча.
Гарячий!
Це моя родина.
Але тебе на ній немає.
Я…
тут, у мами в животі.
У день смерті моїх батьків
був мій 11-й день народження.
Я особливо чекала той день.
Бо тато
пообіцяв мені вечірку на день народження, яку я ніколи не забуду.
Я багато днів жила в захваті.
Але в день народження тату раптом довелося йти на роботу,
хоча він давно звільнився.
Я не могла зрозуміти.
Я була малою дитиною,
я плакала й улаштувала істерику.
Якщо ти зараз підеш, я більше ніколи з тобою не бачитимуся!
Ні кроку.
Аварія сталася через перевищення швидкості.
Він мчав через мене.
Якби не мій день народження,
він би досі був живий.
Люди часто звинувачують себе,
коли дорогих людей спіткає нещастя.
Я знаю, що це абсурдно.
Але
я раз по раз думаю:
«Якби ж то я його не квапила.
Якби ж то я поїхала з ними».
Ти казав, щоб я тобі говорила, якщо мені щось треба, так?
Мені дещо треба.
Я хочу, щоб ти…
залишався поруч зі мною.
Тому ніколи не кажи,
що сам ідеш кудись далеко знову.
Я знаю, що мені не наснилися ці твої слова.
Я виконаю твоє бажання.
Я ніколи тебе не залишу,
хоч що трапиться.
Пообіцяй.
То Хі.
У це справді важко повірити.
Після всіх розмов про сили, угоди тощо,
демон захищає тебе як хранитель?
Тебе вважали б божевільною.
Ти ж сам бачив, так?
Тому я така спантеличена.
Але чому зловмисник знову напав на тебе?
Ти відмовилася від усього, включаючи спадщину.
Може, зловмиснику потрібні не гроші й не посада голови,
може, він просто жадає моєї смерті.
До речі,
Но Сук Мін приходив до мене.
Приходив?
Навіщо?
Він раптом зробив пропозицію щодо інвестицій.
Знаючи його, у нього точно є прихований мотив.
Піти з ним поговорити?
Що?
Я просто в бесіді його випитаю.
Я знаю, що вмію здаватися невинним.
Я думав, що просто незначне розтягнення, але ж ось.
Теніс небезпечний, скажу я.
Тому тобі варто регулярно тренуватися.
Маєш рацію.
А чим займається То Кьон?
Він не озивається.
Він у відрядженні. А що?
Просто так. Давно його не бачив.
Скажу щиро.
Я прийшов стати на твій бік.
Уже надто пізно?
Власне, я сьогодні ходив до То Хі.
Справді?
Про що ви говорили?
Що нам варто ладнати, адже ми родина.
Схоже, вона досі ображається.
Будь ласка, замов за мене слово.
Добре.
Сподіваюся, ми всі поладнаємо.
Сок Хуне.
Це не туалет.
Двері були відчинені.
Ходімо їсти десерт.
Добре.
То Хі.
Я зараз іду з дому Сук Міна.
Щось точно не так.
Він сказав, що То Кьон у відрядженні,
але здалося, наче він щось приховував.
І я бачив дещо підозріле.
Що саме?
Зелену книгу, на палітурці якої написано «Демон».
СЕРТИФІКАТ ПРО ДАН ДЖІУ-ДЖИТСУ, 2 ДАН, НО ТО КЬОН
Принеси мені
знеболювальні.
Принеси мені морфій абощо!
Певно, тобі дуже боляче.
Усе гаразд.
Мені не вперше.
То То Хі мертва?
Ти…
не зумів довести свою цінність.
Здайся поліції, коли підлатаєшся.
-Батьку. -Так термін буде менший.
Ти розумієш, який важкий злочин учинив, так?
Ти вбив бабусю заради грошей
і намагався вбити То Хі, яка також наче родина.
Але я не облишу тебе.
Бо ти будеш моїм сином до самої смерті.
Ось де має бути книга.
На це піде вічність.
Це телефон Кі Кван Чуля.
Він бачив моє обличчя. Він мене знайде.
Знайдімо Но То Кьона.
ЗАПИТ НА ВІДЕО КАМЕР БІЛЯ МІСЦЯ ЗЛОЧИНУ
Хто може за цим стояти?
Від убивства до підпалу…
Психопат, це точно.
Чим я можу вам допомогти?
Пан Но То Кьон?
Це я…
їх убив.
Перепрошую?
Пана Ча,
Кі Кван Чуля
й бабусю.
Я їх усіх убив.
Що Но То Кьон тут робить?
Це я винний.
Це я вбив…
їх усіх.
То То Хі.
Но То Кьоне.
Дозволь поставити останнє запитання.
Це справді зробив ти?
Ти наказав Кі Кван Чулю вбити пані Чу
й мене?
Відповідай.
Бабуся…
померла не від рук Кі Кван Чуля.
Тоді від чиїх?
Кажеш, це ти її вбив?
Це був не я.
Я просто виконував накази.
Хто віддавав накази?
Диявол.
У мені живе диявол.
Я просто слухався наказів диявола.
Скажи мені прямо.
Ти вбив пані Чу чи ні?
Відповідай!
Кажи правду!
Відповідай!
Це марно, То Хі.
Піди зі мною на угоду.
У мене є бажання.
Я хочу підпалити світ, щоб усі згоріли до смерті.
Може, горіння в пекельному вогні
нарешті спокутує мої гріхи!
Спекотно!
Допоможіть!
Будь ласка!
Годі!
Будь ласка, переконайтеся, що це не оприлюднять.
Як батько я у відчаї,
але це єдиний правильний вихід.
Я ніколи не забуду вашу доброту, головний комісаре.
Так.
Скажи всім, що він у довгому відрядженні.
Коли ти
його звільниш?
Він недужий.
Він там довго не протримається.
Відколи ти так дбаєш про нього?
Він убивав людей.
Ще й членів родини.
Мені вважати тебе винною, бо ти народила й виховала монстра?
Вибач, любий.
Я в усьому винна.
Усе виявилося марно.
Це ще більше мене засмучує.
Він убив пані Чу через психічну хворобу?
То й що, що він божевільний?
Він тікає від власних злочинів.
Якщо він у тому стані, як кажуть,
його скоро відправлять на примусове лікування.
Здавалося, що він удає, щоб отримати менший термін?
Він не вдавав.
Це було по-справжньому.
Спершу дочекаймося результатів його психіатричної експертизи.
Пане Чоне.
Ходімо випити.
«ХАРЧУВАННЯ МІРЕ»
Якщо питимеш, кістки не зростуться.
Люди мене розлючують.
Пане Чоне.
Ви кохаєте То Хі?
Ти повіриш словам диявола?
Я з усіх сил намагаюся повірити вам.
Люди мені ніколи не подобалися.
Ні, точніше сказати, я ненавидів людей.
То Хі теж людина.
Так.
Саме тому
я починаю
любити людей.
Крім тебе.
Що привело вас сюди?
Я прийшла не вибачатися.
Я так і не думала.
Але саме того й прийшли.
Оскільки ви вже тут, відсвяткуймо.
Ніхто не помер,
а Ку Вон повернув свої сили.
Просто скажіть це.
Висваріть мене, як хочете.
Я полюю на значно гіршу за вас людину,
тому на вас у мене не залишилося гніву.
Чула,
зловмисника зловили.
Не очікувала, що так почуватимуся.
Цікаво, чи так
має завершуватися помста.
Зберіться
й повертайтеся до нормального життя.
Щоб директор Чон міг розслабитися.
Ви не змінюєтеся, пані Чін.
Чоловік, за якого вийшла То Хі,
не просто звичайний негідник,
а сам диявол.
А ще кумедніше те,
що я чомусь відчуваю полегшення
від того, що ви поруч із нею.
Справді?
Відчуваєш полегшення?
Тоді, будь ласка, годі приходити.
Я більше не хочу тебе бачити.
Я не можу це зробити.
Я весь час приходитиму, щоб переконатися, що ви добре до неї ставитеся.
Не забувайте, я за вами стежу.
Усе так само, як минулого разу.
Ти звучиш так загрозливо.
Ти мене так злякав, що я й спати не можу…
А ще
виявіть повагу.
Я старший за вас
у родині.
Ти їй навіть не справжній кузен.
Будьмо.
До зустрічі з директором Чоном
моє життя було пеклом.
Коли те пекло зруйнувалося,
першим, що я побачила, було його обличчя.
Він…
для мене наче мама-пташка.
Знаю, це звучить божевільно,
але я заздрила, що ви могли принести йому жертву.
Я вас розумію.
Він і для мене такий.
Не розумійте мене.
Я не хочу, щоб ви були такою хорошою людиною.
Через це я почуваюся…
Через це кепсько виглядаю.
І проясню: це були не вибачення.
Та що ж це!
Послухайте.
Якщо колись зашкодите То Хі,
я стану священником…
і влаштую вам екзорцизм, Чон Ку Воне.
Чому всі в цій родині
такі непутящі, коли п’яні?
Моя То Хі…
має бути щаслива.
Вона…
має бути щаслива.
Не варто хвилюватися.
Я готовий усім ризикнути
заради її щастя.
Дотримайтеся слова.
Якщо не дотримаєтеся,
я вижену вас…
до пекла.
-Ти мене злякав. -Вибач.
Надто втомився, щоб іти через двері.
Схоже, Чу Сок Хун насправді ревнує не тебе, а мене.
Я йому надто подобаюся.
Ти пила?
Ні.
Відчуваю запах алкоголю.
Пий лише від щастя.
Якщо п’єш від суму…
мені стає ще сумніше.
Кажу ж, я не пила.
Ти пив?
Хочеш чаю?
Звісно.
Я пахну алкоголем?
Ось подарунок.
Відкрийте його.
Певно, це ти стер
спогади про ту жінку, бо вони тебе мучили.
Двоє людей у павутинні долі
так чи інак возз’єднаються.
Бо доля завжди повторюється.
Я вбив…
тебе.
МІЙ КОХАНИЙ ДЕМОН
Це був би страшний удар для компанії.
Тож, будь ласка, не розголошуй це.
Він справді не знав, чим займався Но То Кьон?
Ти все знала, чи не так?
Ти насправді погана.
Коли я був людиною, я вбивав людей.
Я вбив багатьох людей.
Певно, тому твоє тату й перемістилося. Щоб вас знову спіткало лихо.
Наша зустріч не була збігом.
Якою людиною ти був?
Я був у декого закоханий. Її звали Вольсім.
Переклад субтитрів: Дарія Хохель