OKOUZLUJÍCÍ DÉMON
Nevěděla jsem…
že to je možné.
Jak…
To To-hi!
To To-hi.
Mám zpátky…
to tetování.
11. DÍL ZLOVĚSTNÝ RÁJ
To je přesně ono.
Dokonalý život démona, který shlíží spatra na bezvýznamné lidi.
Pohodlí je jen pro vrcholové predátory.
Jsem rád, že jsem zase sám sebou.
Jsem neuvěřitelný jako vždycky.
Přesto jsou lidé bezvýznamní jako předtím.
Souhlasím.
Takže jsi to zase ty.
To-hi! Máš odpočívat.
Ať se nezraníš.
Nemůžu ležet celý den.
Musím do práce.
Koho zajímá práce?
Jsi workoholička nebo co?
Tomu se říká smysl pro zodpovědnost.
Jsem ředitelka firmy, která na mě spoléhá.
Co si myslíš, že děláš?
Nehody není radno brát na lehkou váhu.
Můžou mít trvalé následky, i když si myslíš, že už ti nic není.
Jsem v pořádku.
Úplně jsi mě vyléčil.
Nevěříš svým schopnostem?
O to nejde.
Ale o to,
že jsem tě málem nadobro ztratil.
Málem jsme ztratili jeden druhého.
Přijdu pozdě.
Opatrně!
- To-hi! - Jsem v pohodě!
Dodo!
Tak se podíváme.
Co si mám vzít na sebe?
Díky.
Kterou kabelku…
Vydrž.
Tu černou.
Jistě.
Taky by ses měl připravit.
Nemáme moc času.
Mám přece zpátky svoje schopnosti.
Čong Ku-wone!
Tenhle outfit symbolizuje můj dokonalý přerod v bezchybnou bytost.
- Co myslíš? - Dokonalé.
Naprosto bezchybné.
Myslíš?
A co teď?
Budeš vystupovat v nočním klubu?
Moc vám to sluší, maestro.
A teď potlesk vestoje.
Jsi úžasný, Čong Ku-wone!
Tak mi vyber outfit ty.
Dobře. Vteřinku.
Tohle vypadá dobře.
Co říkáš?
Jasně.
Proč nic neříkáš?
Protože…
není co.
Sladíme se.
Ani náhodou.
To není nic pro mě.
Líbí se mi, jak jsme sladění.
Půjdeme?
- Tak jo. - Dobře.
Proč jdeme pěšky?
Chtěla ses se mnou procházet, kdyby měl zítra skončit svět.
- Musíme se někde stavit. - Přijdeme pozdě.
O to se neboj.
Lusknu prsty, a jsme v práci.
Málem jsem zapomněla. Takový je život démona.
Ano. Dej vědět, kdybys něco potřebovala.
Pro mě je všechno hračka.
Co je?
Počkej na mě, To-hi.
Pospěš.
Podívejte. Nečekala jste, že nás zase uvidíte spolu, co?
Vytahuješ se?
Poukazuji na to.
Já tě slyším.
Řekni mi to do očí.
Co si myslíte o této nečekané anomálii?
Jsem překvapená.
Blahopřeju.
Počkat.
Myslím, že na to nemáte talent. Tady je miliarda wonů.
Přestaňte hrát a začněte šetřit.
Nezapomeňte.
Vyhrál jsem.
Odkud ji znáš?
Je to moje šéfka.
Cože?
Deset wonů, sákryš.
Nevšímej si jí.
Vážně?
MIRÄ F&B
- Dobré… - Vskutku dobré ráno.
Bude to další bezvýznamný den,
ale ať se vám daří.
Zdá se, že má dneska dobrou náladu.
Máš pravdu.
Celý září.
A kdy nezáří?
Máš pravdu.
Pořád září.
Proč se vy dvě chováte tak divně?
Jak to myslíš?
Jen jsme zdvořilé.
Resty ze včerejška mi zaberou celý den.
Co je to? To je pro mě?
Líbí se ti?
Je to můj narozeninový dort.
Jasně.
Něco si přej.
Nemusím,
protože teď můžu dělat cokoliv.
Tohle je trochu staromódní. To asi tím, že je ti 200 let.
Netušil jsem, že mít narozeniny je takový pocit.
Blahopřeji, Démone 2.0.
Démon co?
Byl jsi povýšen.
Už neblikáš ani se nemusíš nabíjet.
Copak jsem robotický vysavač?
A nabíjet se
musím pořád.
Takhle ten dort jíst nemůžeme.
Jak jsem řekl, zvládnu cokoli.
- Je dobrý. - Vážně?
Ochutnej.
Otevři pusu, 2.0.
- Dobrý, že? - Ano.
Takže oni to ohnivé peklo přežili?
- Perila a cibulka. - Perila a cibulka.
Stát!
Dobrý den, šéfe!
Nejsem váš…
Mám pro vás úkol.
Jestli selžete,
už mi nikdy nechoďte na oči.
Jsem váš šéf.
Kdo by řekl, že ho najdete?
Jsme docela schopní.
Moment, šéfe.
Málem bychom zapomněli.
Mám trypofobii!
Šéfe.
Perila a jarní cibulka.
Aha.
Krásné tetování.
Díky, šéfe!
- Díky, šéfe! - Díky, šéfe!
Zvoní mi v uších.
Asi se trochu stydí.
- Šéfe! - Šéfe!
„Převod vlastnictví“?
Nadace Sunwol je teď moje.
Celou dobu jsi po mé firmě pokukoval, že?
Už vím, proč ses poflakoval v mé kanceláři.
Přesně tak.
Už se těším, až se spontánně vznítíte.
Který démon by chtěl zemřít?
Nejde jen o splátky auta.
Mám i velkou hypotéku na byt.
Neopovažujte se umřít, dokud nesplatím všechny své dluhy.
Vy si v klidu zesnete,
ale co vystoupení?
Ani převod vlastnictví není jednoduchý.
Je třeba projít hromadu papírů.
Představte si, jak to bude únavné
a jak mi to zlomí srdce.
Přestaň natahovat.
Každopádně odteď
jste jen figurka.
Moje nadace Sunwol!
Chválím tvůj smysl pro vlastnictví.
Co se proboha stalo?
Jak jste získal to tetování zpět?
O čem to mluvíš? Jsem démon.
Démon dokáže všechno.
Jste vážně zpátky.
Zase jste naprosto nesnesitelný.
Jak víš, že se mi tetování vrátilo?
Řekla mi to hvězda Činová.
- Kam jdete? - Uzavřít dohodu.
Všechno je zpátky v normálu.
Řediteli Čongu.
Copak, hvězdo Činová?
Proč je tak naštvaný?
Představuji vám dlouho očekávaný výrobek Mirä F&B.
Tento nápoj slouží i jako lék na kocovinu
a jeho uvedení na trh je naplánováno těsně před Vánocemi.
Pracujeme na propagační strategii cílené na zaměstnance mezi 20 a 30 lety.
I když se doba změnila,
zaměstnanci jsou stále nuceni chodit každý den na drink
se svými nadřízenými.
Přesně tak.
A když se na takové nechtěné týmové večeři opijete,
skončíte u toho, že nadřízeného seřvete
a ponížíte se.
Zapomenete na dobré vychování a ztratíte vědomí, když pijete?
Hej!
Měl by ses dát dohromady!
Seber se, jo?
To To-hi! Měla by ses dát dohromady.
Dneska jedu bomby.
Dáme si čtvrtou rundu!
Pokud je vám to povědomé,
představuji vám nový nápoj proti kocovině,
- Ultra Santa X! - X!
- Santa X! - X!
- Paní Šinová. - Ano?
Co…
máme dnes na programu?
Dnes
máte moc práce.
- Tak vyrazíme? - Ano.
Nikdy jsem paní Toovou
neviděl tak nejistou.
Ještě víc mě překvapuje, jak je nervózní paní Šinová.
Takže jsme odvedli dobrou, ne, skvělou práci!
Skvělou práci?
To chce týmovou večeři.
Co si dáme?
- Na co máš chuť? - Na domácí jídlo.
Domácí jídlo?
Podívám se.
Kde dostaneme dobré domácí jídlo?
- U mě. - U tebe?
Takže dnes uspořádáme týmovou večeři u ní?
Vynikající nápad.
Taková doba.
Mám tě.
Kdyby mě aspoň jednou poznala.
To je jediné, co si přeju.
To přání ti můžu splnit.
Kdo jste?
Jsem démon.
Jinými slovy, trefil jsi jackpot.
Moment.
To už jsem neřekl celou věčnost.
Démon?
Ano, můžu ti splnit přání.
Na oplátku se mnou uzavřeš dohodu.
Moje podmínka je, že za deset let půjdeš do pekla.
Prosím, přiveďte mi manžela.
Zlato.
Jsi vzhůru.
Pane.
Kde je můj manžel?
Najděte ho, prosím.
Než umřu,
ráda bych ho naposledy viděla.
No tak.
Jsem tady.
Proč mě nepoznáváš?
Alzheimer?
Nepamatuje si mou současnou verzi.
Pamatuje si mě jen jako mladíka
a celý den o něj prosí.
Je mi jí hrozně líto.
Opravdu mi můžete splnit přání?
Samozřejmě.
Uděláme to hned teď.
Ale jí už moc času nezbývá.
Stojí těch pár minut shledání za to jít do pekla?
Musím jí něco říct,
až mě pozná.
Jednou bylo dost šílené splnit přání před podpisem smlouvy.
Zlato.
Kde jsi celou tu dobu byl?
Kde bych měl být?
Celou dobu jsem byl s tebou.
Tak proč jsem tě neviděla?
Přesně.
Proč jsi mě neviděla?
Vždycky jsem byl po tvém boku.
To jsem vůbec netušila.
Myslela jsem, žes mě opustil.
Ani náhodou.
Nemůžu bez tebe žít.
To neříkej.
Budeš žít dál, i když tu nebudu.
I když mě nevidíš,
jsem pořád s tebou.
Rozumíš?
Rozumím.
Sejděme se znovu.
Prosím, nezapomeň na mě.
Nezapomenu.
Budu na tebe vzpomínat,
i když už tu nebudeš.
Já snad…
brečím?
Nebrečel jsem.
Jen jsem…
se potil.
Z očí mi tekl pot.
Už 200 let mi neukápla slza ani při zívání.
Takže jsem určitě nebrečel.
Navíc,
vyměnit pár minut za deset let
se neslučuje s obchodní etikou.
Proč se lidé tak rychle opotřebovávají?
Jak bezvýznamné.
Kde jsou zlí lidé, kteří si zaslouží skončit v pekle?
Tady jsi.
Uzavřel jsi dohodu?
Dneska jsem neměl štěstí.
Dobře.
Půjdeme ho chytit?
Koho?
Skutečného pachatele.
Nejdřív musí být potrestaný za porušení mírové smlouvy.
Vítej zpátky, To To-hi.
Povýšenost je tvé jméno.
Kde začneme?
V Sokčchu.
Pachatel věděl, že jsme v Sokčchu.
Někdo nás prozradil.
Vždy je to přítel, který zradí hlavní postavu kvůli penězům.
Začneme s nejbližšími.
To, že jsme v Sokčchu,
věděli Sok-hun a slečna Činová.
Ale věděl to i pan Pak a…
Odcházím.
Díky za dnešek.
A ta žena.
Je ze všech nejpodezřelejší.
Tohle by ona nikdy…
neudělala.
Co je to s ní?
Podívej, jak se chová.
Vidíš to?
Je naše hlavní podezřelá.
Není nic podezřelejšího.
Nic není jisté. Nedělejme ukvapené závěry.
Ona by nikdy…
Kdo je to?
Co to nese?
V takových bedýnkách se nosí úplatky.
Vím, že lidem se nedá věřit,
ale kdo by tušil, že zrovna ona?
Pořád věřím…
Jak může…
Ne, tak to není. Že ne?
Ale je to přece jasné, ne?
Bedýnka a všechno! Tohle není správné!
Uklidni se, To-hi.
Jdeme za ní.
Počkat.
Potřebujeme důkaz.
Nejdřív si to vyřídím s ním.
Paku?
Co to…
Chci říct…
JSTE HVĚZDA, PANÍ ŠINOVÁ HVĚZDA MÉHO SRDCE
Proč jste tak tajnůstkařili s dortem?
Nic jsme netajili.
Prostě jsme se styděli.
A co ta bedýnka?
Chtěl jsem velkou bedýnku, aby se do ní vešly moje city k ní.
O co jsme proboha přišli?
Pamatujete, jak jsem vezl paní Šinovou domů, když se opila?
Nechtěla mi říct svou adresu.
Tak…
Řekněte mi, kde přesně bydlíte.
Jste laskavý muž.
- Jen plním rozkazy ředitele Čonga. - Také jste zodpovědný.
To si děláte legraci.
Paní Šinová!
Kdy jste…
Paní Šinová.
Krvácíte z nosu.
Vy jste pro mě ten pravý.
Fok-gju.
Krvavý polibek.
Spojil nás neodolatelný osud
a celou noc jsme se vášnivě…
To stačí. Ušetřete mě detailů.
O soukromém životě své rodiny toho moc vědět nemusím.
Vaší rodiny?
Paní Šinová.
Říkala jste, že jste vlažná.
Zjistil jsem, že takové ženy mě přitahují.
Omlouvám se za všechno.
Proč se omlouváš?
Zamilovat se přece není zločin, ne?
Když jste tak sebejistá, proč jste tak podezřívavá?
Nejsem sebejistá.
Za všechny své předchozí vztahy se stydím.
Paní Šinová.
Mimochodem, vy jste mě sledovali autem?
Ano. Proč?
Nebylo by lepší použít své schopnosti?
To bychom mohli skončit na zadním sedadle
nebo v kufru vašeho auta… Moment.
Cože?
To mě zaskočilo.
Jak to, že o mně všechno víte?
Ty jsi jí všechno řekl?
Tak řekl?
Láska nezná tajemství.
Paní Toová.
Ocenila bych, kdybyste si to v práci nechala pro sebe.
Paní Šinová.
Byli jsme úplně vedle.
Věděla jsem, že by mě paní Šinová nezradila.
„Jak mi to mohla udělat?“
Kdopak to řekl, co?
Nemám tušení.
Odpověď je
To To-hi.
Pojedeme?
To jsme toho dnes moc neudělali.
Co to děláš?
Nesmíme se jimi nechat zahanbit.
Bože.
Zbláznil ses?
Jsem blázen do tebe.
Nech toho!
Hej!
Přestaň!
Wolsim!
Radši zapomenu na sebe…
než na tebe.
Co je?
Co se to děje?
Proč se mi pořád zdá, že jsem byl člověk?
A proč nevidím tvář ženy jménem Wolsim?
Tomuhle se říká manipulativní zkreslení?
Jedno po druhém. Nerozumím.
Proč se mi pořád zdá ten sen,
když se mi schopnosti vrátily?
Budu hádat.
Možná…
chceš zůstat člověkem.
Nechceš ztratit lidské emoce,
které zažíváš.
A co to zkreslení?
Myslíš, že za to můžu já?
Neřekla jsem ti to?
Stanovuji základní pravidla, ale lidé vytváří anomálie,
když se jimi neřídí, jako ty.
Asi jsi vymazal
vzpomínky na tu ženu, protože tě mučily.
To je lidský pud sebezáchovy.
Obranný mechanismus.
Ty vzpomínky mě mučily?
Proč?
Jak to mám vědět, když to nevíš ani ty?
To se pletete.
Nemám lidské instinkty
a nechci zůstat člověkem.
Dva lidé spojení osudem
jsou předurčeni, aby se nějakým způsobem znovu shledali.
Protože osud se pořád opakuje.
Přišel jsem za To-hi.
Investiční smlouva?
Chci financovat expanzi Mirä F&B
do Ameriky.
Vážím si toho gesta,
ale nechci být tvým dlužníkem.
To je škoda.
Vážně jsem chtěl pomoct.
Tohle jsem našel v matčiných věcech.
Vzala bys sis aspoň tohle?
Už máš kopii?
Ne.
Mojí matce na tvých rodičích velmi záleželo.
Zničilo ji, když tvůj otec z firmy odešel.
Po krutém zvratu událostí jsme si prožili vypjaté chvíle,
ale stojím si za svými slovy, že tě považuji za rodinu.
Vyřešme minulé konflikty
a odteď spolupracujme.
Máš hosta.
Chci říct, i nevítaný host je host.
Jste teď součástí rodiny, ale nevím, jak vám mám říkat.
V tom případě
mi můžete říkat brácho.
Tak zas někdy.
To se vám nelíbí?
Co tady chtěl?
Kdo ví?
Nevšímej si ho.
Takže ho má zpátky.
Mami…
Tati…
Mami!
Ty neumíš klepat?
Na co ses dívala?
Na nic.
Proč se plížíš jako krysa?
Nemůžu spát.
To jsem ti chtěla říct.
Já taky ne.
Je to horké!
Počkej, až to vychladne.
Jsi hrozně netrpělivá.
Je to horké!
To je moje rodina.
Ale ty tam nejsi.
Jsem…
tady, v mámině bříšku.
V den, kdy rodiče umřeli,
jsem měla 11. narozeniny.
Na ten den jsem se obzvlášť těšila.
Protože táta
mi slíbil oslavu, na kterou nikdy nezapomenu.
Celé dny jsem se těšila.
Ale ten den táta nečekaně musel do práce,
i když už dal dávno výpověď.
Nechápala jsem to.
Byla jsem malá
a brečela jsem a vztekala se.
Jestli odejdeš, už tě nikdy neuvidím!
Ani krok.
Nehoda byla způsobena rychlou jízdou.
Spěchal kvůli mně.
Nebýt mých narozenin,
byli by pořád naživu.
Lidé mají sklon obviňovat sebe,
když jejich blízké potká neštěstí.
Vím, že je to absurdní.
Přesto
mi pořád v hlavě běží:
„Kdybych na něj tak nespěchala.“
„Kéž bych jela s nimi.“
Řekls, že si mám říct, když budu něco potřebovat.
Něco potřebuju.
Chci, abys…
zůstal se mnou.
Už nikdy neříkej,
že jdeš sám někam daleko.
Vím, že se mi to nezdálo.
Splním ti tvé přání.
Nikdy tě neopustím,
ať se stane cokoli.
Slib mi to.
To-hi.
Tomu se těžko věří.
Ke všem těm řečem o schopnostech, dohodách a tak,
tě démon chrání jako strážce?
Lidé tě budou mít za blázna.
Sám jsi to viděl, ne?
Proto jsem tak zmatený.
Ale proč po tobě pachatel šel znovu?
Vzdala ses všeho včetně dědictví.
Možná pachateli nejde o peníze ani o post předsedy,
ale chce mě zabít.
Mimochodem,
byl za mnou No Suk-min.
Opravdu?
Proč?
Z ničeho nic učinil investiční nabídku.
Jak ho znám, určitě má postranní úmysly.
Mám s ním promluvit?
Co?
Jen si ho nenápadně vyslechnu.
Víš, že umím vypadat nevinně.
Myslel jsem, že to mám jen namožené.
Tenis je nebezpečný.
Proto bys měl pravidelně cvičit.
Máš pravdu.
Jak se má To-gjong?
Nebere mi telefon.
Je na služební cestě. Proč?
Jen tak. Dlouho jsem ho neviděl.
Budu upřímný.
Chci se k tobě přidat.
Příliš pozdě?
Dnes jsem byl za To-hi.
Vážně?
O čem jste mluvili?
Že bychom spolu měli vycházet, protože jsme rodina.
Asi se na mě pořád zlobí.
Prosím, přimluv se za mě.
Přimluvím.
Doufám, že spolu budeme vycházet.
Sok-hune.
Tohle není záchod.
Dveře byly otevřené.
Pojď si dát dezert.
Dobře.
To-hi.
Právě jdu od Suk-mina.
Něco tu nesedí.
Řekl, že To-gjong je na služební cestě,
ale vypadal, že něco skrývá.
A viděl jsem něco podezřelého.
A co?
Zelenou knihu s názvem „Démon“.
CERTIFIKÁT DAN DŽIU-DŽITSU DRUHÝ DAN, NO TO-GJONG
Dejte mi
něco proti bolesti.
Dejte mi morfin nebo něco!
Asi máš velké bolesti.
Nic mi není.
Tohle není moje první rodeo.
Je To To-hi mrtvá?
Nedokázal jsi…
svou hodnotu.
Až se dáš dohromady, běž se přiznat.
- Otče. - To ti sníží trest.
Chápeš závažnost svých zločinů, že?
Zabil jsi svou babičku pro peníze
a pokusil se zabít To-hi, která je taky jako rodina.
Ale já to s tebou nevzdám.
Protože budeš můj syn až do smrti.
Tady má být ta kniha.
Tohle potrvá věčnost.
To je Ki Kwang-čchulův telefon.
Viděl můj obličej. Přijde si pro mě.
Najdeme No To-gjonga.
ZÁZNAM Z KAMER POBLÍŽ MÍSTA ČINU
Kdo za tím vším může stát?
Vražda, žhářství…
Musí to být psychopat.
Co si přejete?
Pan No To-gjong?
Jsem ten…
kdo je zabil.
Prosím?
Pan Čcha,
Ki Kwang-čchul
a moje babička.
Všechny jsem je zabil já.
Co tady dělá No To-gjong?
Byl jsem to já.
Já jsem ten, kdo všechny…
zabil.
To To-hi.
No To-gjongu.
Zeptám se tě naposledy.
Byls to opravdu ty?
Nařídil jsi Ki Kwang-čchulovi, aby zabil madam Čuovou
a mě?
Odpověz mi.
Babička…
neumřela Ki Kwang-čchulovou rukou.
Tak čí?
Chceš říct, že jsi ji zabil ty?
Já ne.
Jen jsem poslouchal rozkazy.
Kdo ti je dal?
Ďábel.
Žije ve mně ďábel.
Řídil jsem se ďáblovými rozkazy.
Řekni mi to na rovinu.
Zabil jsi madam Čuovou, nebo ne?
Odpověz!
Řekni pravdu!
Odpověz!
Nemá to smysl, To-hi.
Uzavřeme spolu dohodu.
Mám jedno přání.
Chci spálit svět, aby všichni uhořeli.
Možná, že v pekelném ohni
se konečně budou kát ze svých hříchů!
To pálí!
Pomoc!
Prosím!
Přestaňte!
Zařiďte, ať se to nedostane ven.
Jako jeho rodič jsem zdrcený,
ale tohle je správné.
Nezapomenu na vaši laskavost, vrchní komisaři.
Ano.
Lidem řekni, že je na dlouhé služební cestě.
Kdy ho
dostaneš ven?
Není na tom dobře.
Dlouho to tam nevydrží.
Odkdy ti na něm tak záleží?
Zabíjel lidi.
Dokonce i vlastní rodinu.
Mám ti klást za vinu, že jsi porodila a vychovala zrůdu?
Promiň, zlato.
Je to moje vina.
Všechno bylo k ničemu.
To mě štve ještě víc.
Zabil madam Čuovou kvůli své duševní poruše?
No a co, že je blázen?
Utíká před svými zločiny.
Pokud je jeho stav takový, jak se tvrdí,
brzy ho vezmou do vazby k léčení.
Vypadal, že to hraje, aby dostal nižší trest?
Nehrál to.
Bylo to skutečné.
Počkáme na výsledky jeho psychiatrického vyšetření.
Pane Čongu.
Pojďme na drink.
MIRÄ F&B
Když budete pít, kosti se vám nezhojí.
Lidé mě frustrují.
Pane Čongu.
Milujete To-hi?
Vy byste věřil slovu ďábla?
Usilovně se snažím vám věřit.
Nikdy jsem lidi neměl rád.
Ne, přesnější je, že jsem je nenáviděl.
To-hi je taky člověk.
To je.
Proto
začínám
lidi zbožňovat.
Kromě vás.
Co vás sem přivádí?
Nepřišla jsem se omlouvat.
To jsem si ani nemyslela.
Ale asi ano.
Když jste tady, oslavíme to.
Nikdo nezemřel
a Ku-won má zpět své schopnosti.
Jen to řekněte.
Povozte se po mně.
Jdu po někom mnohem horším, než jste vy,
a pro vás už mi žádný hněv nezbývá.
Slyšela jsem,
že pachatele chytili.
Nečekala jsem, že se budu cítit takhle.
Zajímalo by mě,
jestli pomsta má chutnat takhle.
Seberte se a vraťte se
k normálnímu životu.
Aby si ředitel Čong mohl odpočinout.
Vy se nikdy nezměníte, slečno Činová.
Muž, kterého si To-hi vzala,
není jen tak nějaký zloduch,
ale ďábel.
Absurdnější je,
že mě uklidňuje,
že jste na její straně.
Opravdu?
Cítíte se klidný?
Tak už se prosím neukazujte.
Už vás nechci vidět.
To nemůžu.
Budu se ukazovat pořád, abych měl jistotu, že jste na ni hodný.
Nezapomeňte, že vás mám v merku.
Stejně jako minule.
Zníte tak hrozivě.
Děsíte mě tak, že nemůžu spát…
Prokažte mi
trochu úcty.
V rodinné hierarchii
stojím výš.
Nejste ani její skutečný bratranec.
Na zdraví.
Než jsem potkala ředitele Čonga,
žila jsem v pekle na zemi.
Když se to peklo rozpadlo,
jako první jsem viděla jeho obličej.
On je…
pro mě jako kvočna.
Vím, že to zní šíleně,
ale záviděla jsem vám, že jste se pro něj mohla obětovat.
Rozumím vám.
Ku-won je takový i pro mě.
Vy mi nerozumíte.
Nechci, abyste byla tak milá.
Cítím se pak…
Vypadám pak špatně.
Aby bylo jasno, to nebyla omluva.
Proboha!
Poslyš.
Jestli To-hi ublížíš,
nechám se vysvětit na kněze…
a provedu na tobě exorcismus, Čong Ku-wone.
To se u vás v rodině dědí,
že jste v opilosti jako čuňata?
Moje To-hi…
musí být šťastná.
Musí…
být šťastná.
Žádný strach.
Pro její štěstí
jsem připravený riskovat všechno.
Beru tě za slovo.
Jestli nedodržíš slovo,
budu tě pronásledovat…
až do pekla.
- Vyděsils mě. - Promiň.
Byl jsem moc unavený na to, abych šel dveřmi.
Vypadá to, že Ču Sok-hun žárlí na tebe, ne na mě.
Má mě moc rád.
Pila jsi?
Ne.
Cítím alkohol.
Pij, jen když jsi šťastná.
Když piješ na smutek…
jsem ještě smutnější.
Říkám, že jsem nepila.
Ty jsi pil?
Dáš si čaj?
Jasně.
Smrdím alkoholem?
Tady je dárek.
Otevřete si ho.
Asi jsi vymazal
vzpomínky na tu ženu, protože tě mučily.
Dva lidé spojení osudem
jsou předurčeni, aby se nějakým způsobem znovu shledali.
Protože osud se pořád opakuje.
Zabil jsem…
tě.
OKOUZLUJÍCÍ DÉMON
Společnost by utrpěla těžkou ránu.
Udrž to prosím pod pokličkou.
Opravdu nevěděl, co No To-gjong dělá?
Ty jsi všechno věděla, že?
To ty jsi skutečný zloduch.
Jako člověk jsem zabíjel lidi.
Spoustu lidí.
Proto se asi tetování přesunulo. Aby neštěstí mohlo udeřit znovu.
Naše setkání nebyla náhoda.
Co jsi byl zač?
Byl jsem do někoho zamilovaný. Jmenovala se Wolsim.
Překlad titulků: Kamila Králíková