Následující události vycházejí ze svědectví těch, kteří je prožili.
A těch, kteří při nich zemřeli.
Adolf Hitler je mrtvý.
Vrchní velení nacistů je v troskách.
Po celém světě zemřelo sedmdesát milionů lidí, víc než v jakémkoli jiném konfliktu v dějinách lidstva.
7. května 1945
Poslední den války v Evropě.
To je naše auto, ne?
Rychle, uhněte!
Udělejte místo! Uhněte!
Ruce! Ukažte mi ruce!
-Ježíši Kriste, to je Hermann Göring. -Kdo?
Hitlerova pravá ruka. Budoucí Führer.
-Co říkal? -Chce, abychom mu vzali kufry.
WASHINGTON, D.C.
Soudce Justice Jackson?
Záleží na tom, proč mi klepete na dveře ve tři ráno!
Zajali Hermanna Göringa, živého.
-Kde? -V Rakousku.
-Co s ním udělají? -To je dobrá otázka, ne? Můžu dál?
-Ne. -Ale prší.
-To vidím, zastřelí ho? -Pokud vím, tak ne.
-Původně ho chtěli zastřelit, ne? -Ano, pane.
Churchill a Roosevelt ten rozkaz osobně podepsali.
Rozkaz, proti kterému jste se postavil.
Jsem soudce Nejvyššího soudu, odmítám popravy bez soudu.
O tom s vámi chci mluvit.
-To je nemožné. -To říkáš pořád. -Protože to nejde.
-Dej mi jeden dobrý důvod, proč ne. -Neexistuje k tomu žádný právní precedens.
Žádné mezinárodní právo, o které by se dalo opřít.
Válečný zločinec nebyl nikdy souzen mimo jurisdikci státu,
protože základ mezinárodního práva stojí na tom,
že jeden stát neurčuje zákony cizím občanům.
-Elsie… -Soudit ty muže před německým soudem by bylo něco jiného.
Jenže ty mluvíš o právním vakuu, které ani neexistuje,
a opíráš se o neexistující judikaturu,
a kdybys náhodou neuměl počítat, tohle jsou čtyři dobré důvody, proč to nedělat.
-Potřebuješ se napít. -Nechci.
Naleju si a tobě jen symbolicky.
Koho bys vlastně soudil?
Německé velitele?
Řadové vojáky?
A co soudci, kteří vymáhali rasové zákony?
To bychom samozřejmě museli vyřešit.
Až rozhodnete, koho budete soudit, z čeho je obviníte?
Ze spiknutí za účelem vést válku proti celému světu.
Chceš, aby byly Spojené státy v roli žalobce?
-Ano. -Proti Německu.
Proti zemi, která na nás nikdy nezaútočila.
-Na vteřinu předpokládejme, že by to šlo. -Roberte!
Nechceš vědět, jak bych to udělal?
Musela by panovat absolutní mezinárodní shoda.
Museli by se zapojit všichni Spojenci.
USA, Británie, Francie, Rusko. Bez Rusů to nejde.
-Čtyři mezinárodní soudci. -Mluvíš o tribunálu? -Přesně tak.
Svět se musí dozvědět, co ti muži udělali.
-To je logistická noční můra. -Vím.
Ale musíme to udělat.
MONDORF, LUCEMBURSKO
SOVĚTSKÁ INICIATIVA K ODSTRANĚNÍ NACISTICKÉ POSKVRNY
-Vyberte si kartu. -Nechci.
HERMANN UŽ HO NEBUDE POTŘEBOVAT
Požádejte mě, ať si vyberu.
Vyberte si kartu.
Teď mě požádejte, ať si ji zapamatuji a vrátím do balíčku.
Prosím, zapamatujte si kartu a vraťte ji do balíčku.
Zamíchejte je.
-A teď co? -Moje karta byla piková trojka.
-Tomu říkáte trik? -Otočte vrchní kartu.
-Kdo jste? -Jsem psychiatr.
-A proč jedete do Mondorfu? -To bych také rád věděl.
-Posílají cvokaře na tajné mise? -Jsem si jistý, že jsem první.
Jak jste to udělal? S těma kartama?
Nic jsem neudělal. To vy jste skvělá kouzelnice.
Doktor Kelley?
Seržant Howie Triest, k vašim službám.
-Odvezu vás do kanceláře velitele. -Tigers, že? -Ano, pane.
Možná se uvidíme.
No páni! Kdopak to je?
Řekl bych, Howie, že velmi přitažlivá žena.
-Říkal jsi k veliteli? -Ano, pane, k plukovníkovi Andrusovi.
Nemohl bys mi říct, co tady dělám? Myslel jsem, že válka skončila.
To vám nemohu říct.
Nemůžeš mi to říct, protože to nevíš, nebo protože ti někdo řekl, že mi to nesmíš říct?
To nemůžu říct.
Nezlobte se, doktore. Jsem jen váš tlumočník.
-A co překládáš? -To uvidíte sám.
GRAND HOTEL MONDORF KÓDOVÉ OZNAČENÍ: ASHCAN
Doktore Kelley, centrální velení si zřejmě myslí, že jste machr přes hlavy.
Předpokládám, že máte nějaké otázky.
-Víc než pár. -Tak si to vyjasníme.
Jste v tajném vojenském vězení.
Momentálně tu držíme pochytané nacistické pohlaváry.
Vlády Ruska, Francie,
Velké Británie i Spojených států se právě dohadují,
jestli ty muže postaví před soud a odsoudí k trestům smrti.
Vás sem poslali, abyste posoudil a zajistil
jejich duševní zdraví, pokud by k procesu došlo.
Sebevražda, to je největší problém většiny vězňů.
Hitler, Goebbels a Himmler už spáchali sebevraždu.
Další ztráty si nemůžeme dovolit.
Goebbels a Himmler použili tohle.
Kyanidová kapsle.
Na Göringa musíte dát obzvlášť dobrý pozor.
Na Göringa? Myslíte Hermanna Göringa?
-Přesně toho. -Máte tady Hermanna Göringa.
Seržante, je možné, že major cestou do mé kanceláře utrpěl úder do hlavy?
-O ničem takovém nevím, pane. -Promiňte.
-Jen se to snažím zpracovat. -Jistě, udělejte to co nejrychleji.
-Ano, pane. -Když se Göring vzdal, cestoval se svou rodinou.
Měl u sebe více než milion německých marek v hotovosti, šperky
a také velké množství tohohle.
-Poslali jsme to do Států na analýzu. -Parakodein.
Silný lék proti bolesti. Jsem jeho fanoušek.
-Tvrdí, že to bere na srdce. -Pak má tedy velmi bujnou fantazii.
Tohle nemá se srdcem nic společného. Je to opiát.
-Kolik pilulek bere denně? -Seržante? -Čtyřicet, pane.
S jistotou mohu říct, že má Reichsmarschall problém s drogami.
-Kde je teď jeho rodina? -Byli propuštěni a vás se to netýká.
Vaším jediným úkolem je posoudit Göringa a ostatní, to je vše.
Pane, jsem dobrý lékař, ale nacistická generalita je trochu mimo můj obor.
Věřte mi, majore, nebyl to můj nápad. Odchod.
-Není to zrovna mistr v povzbuzování, co? -Plukovník není proslulý svou vlídností, pane.
-Chci se s ním setkat. -S kým? -S Göringem, hned.
-Nechcete se nejdřív ubytovat? -Chci vědět, s čím mám tu čest.
-Ale nenechte se zastrašit. -Neboj se, něco mi o něm řekni.
Říšský maršál Hermann Göring, předseda Říšského sněmu.
Ministr letectví, vrchní velitel Luftwaffe.
Ministr hospodářství, zakládající člen tajné policie, Gestapa.
V roce 1939 jmenován Hitlerovým nástupcem, nejvýše postavený důstojník v historii Německa.
Teď se trochu bojím.
Nemusíte. Zvládnete to.
-Reichsmarschall. -Guten Tag, Herr Triest.
Ich bin best in Begleitung.
Reichsmarschall Göringu, jsem doktor Douglas Kelley.
-Mein Name ist Dr. Douglas Kelley. -Wunderbar.
-Ein Arzt. -Říká: „Skvělé, doktor.“
Ano, to jsem. Můžu vám změřit puls?
-Ja, das bin ich. Darf ich Ihren Puls messen? -Ja, ja.
-Ich brauche mein Tableten. -Žádá vás o své prášky.
-Chce, abyste mu je přinesl. -Prý máte potíže se srdcem?
Verstehe ich richtig, dass Sie Herzprobleme haben?
I hatte mehrere kleine Herzinfarkte und diese Medikamente...
„Měl jsem několik menších infarktů a léky mi pomáhají."
-Můžete si prosím rozepnout košili? -Können Sie bitte Ihr Hemd aufknöpfen?
Is das gut?
Dýchání je rychlé a povrchní. Tohle nepřekládej.
-Prášky zmírňují bolest, že? -Und die Pillen helfen auch gegen die Schmerzen.
Ja, ja.
Ich wurde im Ersten Weltkrieg angeschossen. Ich habe einen Kugel in der rechten Seite.
Prý byl zraněn v první světové válce. Má v pravém boku kulku.
Během mnichovského puče v roce 1923 byl zraněn do třísla.
-Často po vás stříleli, pane. -Sie wurden mehrfach angeschossen.
-Berufsrisiko. -„Riziko povolání."
Jestli vám jde opravdu o srdce, nejlepší je zhubnout.
Wenn Sie wirklich auf Ihr Herz achten wollen, ist das Beste, wenn Sie...
Sie sehen die beste Struktur in ganz Deutschland, fragen Sie meine Frau.
„Ujišťuji vás, že toto je nejsvůdnější tělo v celém Německu, zeptejte se mé ženy."
O tom nepochybuji, pane, ale stráže vám tu říkají „tlusťoch“.
Pro obyčejnýho chlapa by bylo těžké zhubnout,
ale vy máte vůli a disciplínu, kterou ostatní nemají, že?
-Sehen Sie, dieser Mann ist anders. -„Vidíte? Tenhle chlap je jinej."
Wir werden gute Freunde sein, da bin ich mir sicher.
„Budeme dobří přátelé, o tom nepochybuji."
-Těším se na to. -Ich freue mich.
-Hezký den. -Auf Wiedersehen.
Přehnané sebevědomí. Okouzlující.
-Mluví anglicky. -Co? Cože?
Jak se na mě podíval, když jsem mu řekl „tlusťoch“.
Rozumí všemu, hraje si s tebou.
-Ne, proč by to dělal? -Překladem získá čas promyslet si odpovědi.
Myslí si, že mu to dává výhodu.
Počkejte, moment.
Takže jsem poslední tři měsíce jen žvanil, zatímco on rozuměl každému slovu?
-V podstatě ano. -Páni.
-Řeknete mu, že to víte? -Rozhodně ne, řekne mi to sám, až bude chtít.
-A kdy to bude? -Až usoudí, že pro něj nejsem hrozba.
Chci poznat i ostatní, kdo je na řadě?
Doktor Robert Ley.
Předseda Německé pracovní fronty. Jeden z prvních Hitlerových stoupenců.
Napsal oslavnou knihu o Führerovi.
Hitler nechal zničit celý náklad, protože se za ni styděl.
Ley, zakladatel nacistického programu nucených prací,
byl dopaden v pyžamu a tvrdil, že je doktor Distelmeier.
Nejsem jako ti ostatní mocichtiví muži, co tu máte zavřené.
Já Žida vycítím.
Velkoadmirál Karl Dönitz, vrchní velitel německého námořnictva,
architekt podmořských útoků, které zdecimovaly britské námořnictvo.
Dönitz schvaloval vraždění zajatců na otevřeném moři.
Fanatický stoupenec nacistů Dönitz zatčen, Třetí říše definitivně padla.
„Jsem ve vazbě 76 dní.
Dosud jsem nebyl formálně zatčen ani obviněn z konkrétního zločinu,
což je přímé porušení Ženevských konvencí.
Obviňte mě nebo mě propusťte.“
Julius Streicher, Hitlerův ředitel propagandy, vydavatel antisemitského deníku „Der Stürmer".
Streicher, přezdívaný „velekněz antisemitismu“ a „franská bestie“, vedl antisemitský bojkot…
…a zároveň vládl Norimberku železnou rukou.
-Ptá se, jestli jste Žid. -Ne.
„Ale máte židovské povolání.“
„Za co vlastně bojujete?“
Göring je klíč. Vůdce národa v exilu. To on je drží pohromadě.
Drží přísnou dietu a cvičí, ze dne na den vysadil prášky.
Jako by se na něco připravoval.
Kdyby o něm někdo napsal knihu, tak by…
-Je ve městě knihovna? -Chcete jít do knihovny?
-Ano. -Ve 2:33 ráno?
-Ano, vem si kabát. -Beru si kabát.
V tom hotelu jsme zavřeli hodně narcistů,
minimálně o polovině z nich napsali knihu, nebo si je napsali sami.
Zjistíme, co jsou zač.
-Copak umíte německy, doktore? -Ani trochu.
-Jak ses to naučil ty? -Matka mluvila německy a já chtěl být jako ona.
-Opravdu věříte, že to dokážete? -Dokážu co?
-Přinutit ty chlapy, aby se vám otevřeli. -Jasně.
Jak?
Každý chce, aby mu někdo naslouchal. Je to přirozený instinkt.
Zjistím, kdo jsou, získám jejich důvěru…
-…a nakonec se svěří. -Zní to tak jednoduše.
Co kdybychom mohli analyzovat zlo? Čím se tihle muži liší od ostatních?
Co je přimělo spáchat tyto zločiny? Skoro ovládli svět.
Slyšel jsi o židovských pracovních táborech?
Povídá se, že nebyly jen pracovní.
-Slyšel jsem o nich. -Jak se z lidí stanou monstra?
Máme šanci tuhle záhadu rozluštit!
-Zjistit, v čem jsou Němci jiní. -Jiní?
Než my.
Ten, kdo o tom napíše knihu, vydělá balík!
Na chvilku jsem si myslel, že máte ušlechtilé úmysly.
Chceš ušlechtilost?
Dobře.
Kdybychom dokázali definovat zlo z psychologického hlediska,
mohli bychom zajistit, aby se nic podobného už nikdy neopakovalo.
-Co se děje? -Hermann Göring nemůže dýchat.
Rychle! Howie!
Herr.
Dýchací cesty jsou průchodné. to je dobře, ne?
-Ne, má infarkt. -Cože? -Kde je vězeňský doktor?
-Je na cestě. -Řekněte mu, ať si pospíší.
-Howie, sežeň aspirin, starý dobrý aspirin, rychle! -Už běžím.
Srdce vám bije, což znamená, že žijete,
a já zajistíme, aby to tak zůstalo. Musíte se uklidnit, ano?
Dýchej se mnou, nádech a výdech.
Jsem tady, podívejte se na mě, jsem tady.
Nenechám vás zemřít, rozumíte? Nádech a výdech.
To je vaše žena? Je tady s vámi, dýchejte se mnou.
-Doktore, tady je aspirin. -Dej mi jich pár, díky, Howie.
Nejlepší lék na srdce, starý dobrý aspirin.
Spolkněte to. Věřte mi, jo?
Nádech a výdech. Žvýkejte, žvýkejte.
Puls se zpomaluje. Hádejte co? Jste naživu! Žijete.
-Co na to říkáte? -Děkuji.
Odvezeme ho na ošetřovnu, pojďte.
-Proč se usmíváte? -Poděkoval mi anglicky.
Truman chce v roce 1948 znovu kandidovat na prezidenta.
-Nebude se s nácky mazlit. -Přesně tak.
Tribunál jim dá navíc šanci říct celému světu svoji verzi.
-Bojíme se, co řeknou? -To my jsme vyhráli tu zatracenou válku, Bobe.
Pokud k procesu dojde, bude to největší fraška všech dob.
-V soudní síni budou kamery… -Co když jim budou fandit?
Co když jim ten proces poskytne platformu k šíření jejich antisemitismu?
Chceš za to být zodpovědný?
Ptáš se mě, jestli mám problém popravit pár nácků bez soudu?
To si piš, že nemám.
Stejně je to jedno. Rusové s tím nikdy nebudou souhlasit.
-Rusové souhlasí. -Cože?
-Rusové dorazí. -Fakt?
Truman osobně zavolal Stalinovi, Nikitčenko bude jejich hlavní žalobce.
To jsou skvělé zprávy, i když netuším, kdo jste.
Plukovník John Amen, pane, pracuji pro vojenskou prokuraturu.
-Armáda nám poslala právníka. -Ano, pane.
Mám vás pozdravovat od generála Eisenhowera,
mám vám vyřídit, že neschvaluje popravy bez soudu.
To je pokrok.
Také doufá, že proces nebude dlouhý, aby se mohlo přikročit k popravám.
Posaďte se.
Hodně jsem o vás slyšel, pane.
Prý budete příští předseda Nejvyššího soudu.
Prezident mu to místo osobně slíbil.
A mně řekl, ať to držím v tajnosti a nevytrubujeme to každému na potkání, ano?
V mém úřadě nikdo nevěří, že ten proces vůbec proběhne.
-A co říkáte vy? -Já mám rád outsidery.
Dobré ráno, Juliusi.
Ukážu vám pár inkoustových skvrn
a vy mi řeknete, co vám připomínají.
Prozradí nám to něco o vaší osobnosti,
inteligenci, kreativitě, všechno zůstane mezi námi.
-Herr Doktor. -Ano?
Můžu s vámi mluvit anglicky, jestli vám to pomůže.
Jen pokud je vám to příjemné. Začneme?
-Der Schmetterling -„Motýl."
-Eine Hexe. -„Čarodějnice."
-Das is ein direkten Torpotreffer. -„Hlavice torpéda."
Asi někdo něco rozlil.
Vidím deset tisíc koní. Vidím průvod Valkýr.
-Eine Vagina. -„Vagina."
-Eine jüdische Vagina. -„Židovská vagina."
-To je krev. -Čí krev?
-Nebo inkoust? -Z inkoustu se dá vyčíst ledacos.
Je mi líto, Bobe. Dnes v noci dorazilo rozhodnutí.
Zamítnuto.
Kongres ten proces zamítl. Chtějí je jen popravit.
-Došly mi nápady. -A co prezident?
Prezident potřebuje někoho, za koho se může schovat.
Proto má Kongres. Jeden bez souhlasu druhého nehne prstem.
Takže potřebujeme podporu někoho vlivnějšího.
Kdo je vlivnější než prezident?
-Ježíš Kristus. -Doslova.
-Jste katolík? -Teď už ano.
Svatý otec vás přijme.
Chcete ty muže postavit před soud, připravit je o život
a přišel jste žádat církev o požehnání.
Vaše podpora by výrazně pomohla sjednotit mezinárodní mínění.
Nikdo nepopírá, že ti muži jsou zlí, ale oko za oko není řešení.
Možná ne, ale vím, ve které knize jsem o tom četl, v Bibli.
-Jste katolík? -Ne, pane.
-Ani jinak nábožensky založený? -Bohužel.
-A přesto vás pojmenovali „Spravedlivý". -To jméno jsem si nevybral.
Když příliš dlouho soudíte ostatní, začnete věřit,
-že lidské zákony převyšují ty Boží. -Tomu nevěřím.
-A v co tedy věříte? -Věřím v člověka.
V naši schopnost zachránit svět před muži, jako jsou nacisté.
Věřím, že je to správná věc.
Tak správná, že kvůli ní musíte obcházet vlastní zákony?
Je mi líto, ale katolická církev vás v tomhle nepodpoří.
Ale v roce 1933 jste je podpořil.
Prosím?
Osobně jste podepsal Konkordát s Hitlerem.
-To byla jiná situace. -Žil jste v Mnichově, byl jste nunciem Německé říše.
Katolická církev byla první světová velmoc, která uznala Führerův stát.
-Dodali jste jim legitimitu. -Abychom ochránili německé katolíky.
Škoda, že Židé neměli nikoho, kdo by to udělal pro ně.
Myslíte si, že schvaluji, co jim udělali?
Lidé si zapamatují, pane, co jste v roce 1933 udělal.
A to, co uděláte dnes, budou vyprávět svým dětem.
Stojí katolická církev po boku nacistů, nebo proti nim?
-Vy jste vydíral papeže? -Nechci o tom mluvit.
Včera večer dorazila zpráva. Proces bude.
Soud?
Dobře.
Jak se sluší a patří.
Bitte, setzen Sie sich.
Ty obrázky, co jste mi ukazoval… Co vám o mně prozradily?
Upřímně? Že jste velmi inteligentní.
-To jsem vám mohl říct sám. -Že jste narcista….
…se sklony k bujné a agresivní fantazii,
doplněné silnou ambicí podmanit si svět
a přetvořit ho podle vlastních představ.
-To vás překvapilo? -Ne.
Takže jste se nic nového nedozvěděl?
Herr Triest mi říkal, že prý umíte kouzlit.
-Promiňte. -Ano.
Pokud vám to nevadí, trochu se tady nudíme.
Proč ne?
Tohle je obyčejný stříbrný dolar.
Velmi dobře. Velmi dobře.
-Taky vám brzy ukážu jedno kouzlo. -Jaké?
Uteču z katovy oprátky.
Jak to uděláte?
Kdybych vám to řekl, už by to nebylo žádné kouzlo.
Norimberk.
„Vidíte, čeho jsou spojenci schopní? Město je v troskách."
-Außer dem. -„Kromě tamtoho."
Justiční palác.
Střechu poničily nálety.
Oheň zničil horní patra, vyhlídková věž s hodinami se zřítila,
ale soudní síň by měla po opravě pojmout až 600 lidí.
Co je to za zásoby?
Nacisti se tady zabarikádovali, když město padlo.
A udělají to zase.
Ze všech krásných měst na tomto dobytém území…
Chcete je soudit v téhle vybombardované ruině?
Tohle je Sir David Maxwell-Fyfe, zástupce hlavního žalobce za Británii.
Ano, pane, přesně tak. Za prvé: máme tento prostor pod kontrolou.
Za druhé: hned vedle je věznice, která pojme 1 200 vězňů.
-Potřebujete místo jen pro 22. -Promiňte?
-22, pane? -To je počet mužů, které obžalujeme v prvním procesu.
Když tento proces nevyhrajeme, už žádné další nebudou.
Vy, já, Justice Jackson i naše vlády se staneme terčem posměchu,
poraženi muži, které jsme sami uvěznili.
Pořádná fraška.
-Známí z Washingtonu tvrdí, že veřejné mínění je proti tobě. -Jen drby.
Že po odchodu Stona do důchodu křeslo předsedy Nejvyššího soudu nedostaneš.
Koho si Truman vybere? Vinsona? Vinson je moc politický.
Ano, ale je po ruce. Stává se z toho cirkus, Roberte.
A to to ještě ani nezačalo.
Prý si píšeš všechny podklady sám a odmítáš pomoc ostatních právníků.
-Protože se to musí udělat pořádně. -Udělá, ale sám to neutáhneš.
Jakmile proces začne, všechno se uklidní.
Říkáš to, jako by soudit nacistické pohlaváry
na základě neověřené judikatury,
před očima celého světa, byla úplná brnkačka.
Když to řekneš takhle, tak…
Jen naprosté drtivé vítězství nebude vnímáno jako porážka.
To znamená, že nestačí jen vyhrát, Roberte,
nesmíš udělat žádnou chybu.
-Hlavně žádný tlak. -Dám si ještě jedno.
Vaše cely jsou z kamene. 3 x 4 metry.
Postele jsou přišroubované ke zdi.
Matrace vycpané slámou, žádné pružiny.
Stoly jsou z kartonu, neunesou váhu dospělého chlapa.
Je zakázáno stavět židle ke zdi
a každý večer při západu slunce budou z cely odneseny.
Když budete spát, hlava a ruce musí zůstat na přikrývce, viditelné za všech okolností.
Nejsou povoleny žádné opasky.
Žádné tkaničky do bot. Žádná prkýnka na záchod.
Nic, co byste mohli použít jako zbraň k sebevraždě.
Vítejte v Norimberku.
-Takhle vypadá cela. -Prošla testem?
Německá stavba. Ty vydrží vše.
-Brzy nám oznámí obvinění, že? -Těšíte se? -Musím říct, že ano.
Konečně budu moci, jak říkáte… Svůj den u soudu.
Znáte toho Jacksona?
-Toho soudce Jacksona? -Ne, neznám.
Bude mě chtít přechytračit, ale to se mu nepodaří.
Jste si hodně jistý.
Doktore, mě nikdy nikdo neporazil.
Knihy jsou plné jmen těch, kteří se o to pokusili.
Ale přesto tu sedíte.
V cele postavené Němci.
Myslíte, že jsem v nevýhodě jen proto, že sedím v cele?
Dovolte mi připomenout, že jsem se vzdal.
Jsem přesně tam, kde jsem chtěl být.
Göring je pro mě pořád velká záhada.
Čím víc se blíží obžaloba, tím víc je sebevědomý.
Musím najít způsob, jak se k němu dostat blíž.
Jak to uděláme?
-Požádáme ho o pomoc. -S čím?
-S Rudolfem Hessem. -Rudolf Hess sem přijede?
Rudolf Hess, zástupce samotného Vůdce, třetí v pořadí po Hitlerovi a Göringovi.
Když byli oba ve vězení,
Hess přepisoval pro Hitlera „Mein Kampf", a je známý jako jeho nejfanatičtější stoupenec.
Sieg Heil!
Tohle v mém vězení už nikdy nedělejte.
10. května 1941, když byla válka v plném proudu války,
nasedl Hess do Messerschmittu a přeletěl přes Severní moře.
Vyskočil někde nad Skotskem a při dopadu si zlomil kotník.
Když ho našli, oznámil, že je Rudolf Hess,
třetí muž německého vrchního velení, a že dorazil na mírovou misi.
Chtěl mluvit Douglasem Douglasem Hamiltonem, 13. vévodou z Hamiltonu,
se kterým se Hess seznámil v roce 1936 na olympiádě v Berlíně.
Po pár peripetiích mu bylo setkání umožněno.
Oznámil, že chce jednat s králem Jiřím VI., odstranit Churchilla a vyjednat příměří s Británií,
což by umožnilo oběma národům spojit síly a porazit Sovětský svaz.
Hess byl okamžitě uvězněn v londýnském Toweru.
Tam začal tvrdit, že si nepamatuje nic ze své minulosti,
dokonce ani své dětství!
Tento jeho stav trval až do února 1945,
kdy přizná, že amnézii jen předstíral.
Pak opět obrátil a tvrdil, že se mu amnézie vrátila,
když v červenci 1945 Německo kapitulovalo.
Žádáte Hermanna Göringa, abyste zdiskreditoval mého starého přítele.
Co z toho budu mít já?
Co byste chtěl?
Moji ženu a moji dceru.
Od chvíle, kdy jsem se vzdal, je nikdo nedokázal najít.
Chci, abyste je našel, doktore a předal jim tyhle dopisy.
Nejdřív si promluvíte s Hessem, pak se pobavíme o vaší rodině.
Cože, ten týpek málem ovládl svět a my mu máme dělat pošťáka, doktore?
Dostal jsem se k němu tak blízko, jako nikdo přede mnou,
a setkání s jeho rodinou mi o něm poví ještě víc.
Rudolfe, pamatuješ si mě?
Ano, byli jsme spolu.
Asi to tak bylo.
-Ale já si nikoho nepamatuji. -Byli jsme tři, Rudolfe.
Ty a já.
A Adolf.
Vládli jsme Říši.
Je mi líto…
Možná jste byl můj přítel, ale já si na vás nepamatuji.
Lže.
Celou hodinu předstíral, že si mě nepamatuje.
Ale když přijel do vězení a uviděl mě, co udělal?
Zasalutoval. Sieg Heil.
To bylo fakt dobrý.
Je to pitomost. Jsem pitomec.
-Věděl jsem, že mi pomůžeš. -Jo, protože jsem vůl.
-Jak jsi je našel? -Místní drby, prý jsou ve Veldensteinu.
Cigaretu?
-Nikdy jsem tě neviděl kouřit. -Nekouřím, nechal jsem toho.
Moji rodiče to nesnášeli.
-Ale pořád máš cigára v kapse. -Fígl, jak si naklonit důstojníky.
-Dám si cígo, až skončí válka. -Válka už skončila, Howie.
Už tam skoro jsme.
Machen Sie sich keine Sorgen, wir sind Freunde.
Franz? Wer ist das?
-Alles ist gut. -Paní Göringová.
Paní Göringová.
Jmenuji se Douglas Kelley. Pracuju ve věznici.
-Jsem psychiatr. -Mein Name ist Douglas Kelley.
Ich arbeite im Gefängnis. Ich bin Psychiater.
Váš manžel mě požádal, abych vám přinesl dopisy.
Ihr Mann hat mich gebeten, Ihnen ein paar Briefe zu bringen.
-Hermann? -Ano.
-Wie geht es ihm? -„Jak se mu daří?"
Daří se mu dobře. Drží se.
Es geht ihm gut.
Eddo.
To jsi hrála ty?
Hraješ moc hezký.
-Wer ist das, Mama? -Freunde deines Vaters.
Řekla jí, že jste přítel jejího otce.
Eddo?
-Wie geht es Papa? -„Jak se má tatínek?"
Daří se mu velmi dobře.
-Ist er mutig? -„Je statečný?" -Velmi statečný.
-Chce, abys byla statečná i ty. -Er ist sehr mutig, er möchte, dass du mutig bist.
-Napsal ti dopis. -Er hat dir einen Brief geschrieben.
Danke.
-Sie liest es hundertmal, Danke. -„Přečte si je stokrát, děkuji."
Danke.
Doktor!
-Für Hermann. -Nevím, jestli můžu. -Bitte.
Dobře.
Vraťte se.
Doktore, všechno v pořádku?
Co to sakra?
Co se děje?
Před pár hodinami přišla zpráva, vznesli obžalobu proti vězňům.
Kde jste byl?
Hermann Göring?
Jsem říšský maršál Hermann Göring.
Hermanne Wilhelme Göringu, tímto jste obžalován
Spojenými státy americkými, Francouzskou republikou,
Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska a Svazem sovětských socialistických republik
ze čtyř následujících zločinů:
Zločiny proti míru, z válečných zločinů,
ze zločinů proti lidskosti a ze spiknutí za účelem páchání těchto zločinů.
Zločiny proti lidskosti, z nichž jste obviněn, zahrnují vraždu,
vyhlazování, zotročování, deportace a další nelidské činy.
Toto je kopie obžaloby. Máte nějaké otázky?
-Nein. -Na shledanou.
-Kdo je další? -Streicher.
-Máte nějaké otázky? -Haben Sie Fragen?
Ich möchte einen jüdischen Anwalt.
-Co říkal? -Řekl, že chce židovského právníka.
-Ich werde nicht vor Gericht kommen. -„Nepůjdu k soudu."
Půjdete, doktore Leyi.
-Ich habe niemanden getötet. -„Nikoho jsem nezabil." -Stráže!
-To je v pořádku. Roberte, Roberte… -Nesahej na mě!
-Držte ho! -Nesuďte mě jako obyčejného zločince!
Zastřelte mě!
Těžký den?
-Slečna z vlaku! -Kouzelník.
Jak pokračuje vaše tajná mise?
-Narazil jsem na pár překážek. -To vidím.
-Co tady děláte? -Přijela jsem s novináři.
-Dneska obžalují Hermanna Göringa a ostatní nacisty. -Neříkejte?
Připoutejte se.
Tohle město se chystá na největší show na světě.
Od vaší manželky.
Viděl jste ji?
Danke schön, Herr Doktor.
Zpravodajství z Norimberku.
Zatímco se dál šíří temné zvěsti o pravém účelu nacistických pracovních táborů,
připravují se právnické týmy k tomu, co má být procesem století.
Tímto tunelem povedou nacisty do soudní síně, která je momentálně v rekonstrukci.
Světla z kamer zde budou tak oslepující, že návštěvníci dostanou sluneční brýle.
Hermann Göring a další Hitlerovi kumpáni se už příští týden postaví našim hochům.
Zvítězí spravedlnost, nebo fašisté vyváznou bez trestu?
Tento reportér zoufale doufá, že Spojenci nenarazí na žádné problémy.
Máme problém.
Operace Weserübung byla v roce 1940 německá invaze do Dánska a Norska.
Učebnicová útočná válka, nacisté tam vtrhli s tanky a obsadili neutrální stát.
Budou ale tvrdit, že šlo o preventivní úder.
-Preventivní proti čemu? -Proti britskému plánu napadnout Norsko.
-To je směšné. -Naprostý nesmysl, naprosto souhlasím.
Znepokojuje mě, že jsi vůbec v téhle místnosti.
Kromě toho, že je to směšné, je to ale bohužel pravda.
Původní myšlenka byla využít zemi jako opěrný bod k zadržení nacistů.
Nemůžeme nacisty obvinit z plánování útočné války,
-když jste plánovali totéž! -Uznávám, že to má určitou logiku.
Můžou to nacisté dokázat?
Němečtí právníci už si vyžádali dokumenty, ale zatím nic nemají.
-V tom případě jsme v klidu. -Ale vyvolává to větší problém.
Musíme vědět, co nacisti vědí, a jaká je strategie jejich obhajoby.
Jak se to chceš dozvědět?
Doktore Kelley, dnes večer se sejdete s někým velmi důležitým.
Máte šanci být konečně užitečný.
Působivé, že?
Hitler měl v úmyslu postavit největší stadion na světě.
-Vy jste Justice Jackson. -A vy jste ten cvokař.
Tady se konala jejich shromáždění.
Každý rok se tady sešly tisíce lidí a Hitler mluvil k celé NSDAP.
Natáčeli to.
Právě tady v roce 1935 vyhlásil Norimberské zákony.
Znáte ty zákony?
Norimberské zákony definovaly Žida jako osobu, která měla tři nebo čtyři prarodiče židovského původu.
Bylo jedno, jestli praktikovali judaismus, nebo konvertovali ke křesťanství.
Šlo o krev.
Zákony zbavily všechny Židy německého občanství.
Zakázaly sňatky Židů s Němci,
protože měli strach z Rassenschande, znečištění krve.
Podle těchto zákonů nesměli Židé používat státní nemocnice,
po 14. roce života neměli přístup k veřejnému vzdělání.
Knihovny, parky a pláže byly pro Židy uzavřeny.
Z válečných památníků byla odstraněna židovská jména.
To všechno bylo oznámeno přímo tady, na této půdě.
Co ode mě chcete?
Vaši pacienti…
Potřebuju, abyste jim začal klást ty správné otázky.
-A jaké jsou ty správné? -Co říkají svým právníkům, jak se chtějí hájit.
-Mám vám dělal špióna? -Chci, abyste prokázal službu své vlasti.
Ne, chcete, abych porušil lékařské tajemství.
To už jste udělal, doktore.
Čteme všechny vaše zprávy, ale potřebujeme mnohem víc.
Proč je prostě nezastřelíte? Všichni si to přejí.
-Když už mám podvádět… -To není podvod.
Když mám kvůli vám porušit přísahu… Proč je prostě nezastřelíte a hotovo.
Po první světové válce jsme srazili Německo na kolena.
Ponížili jsme je, museli platit reparace, které je zruinovaly.
Nenáviděli nás tak moc, že za méně než dvacet let
se z poraženého národa stali dobyvatelé světa.
Musíme to udělat správně, protože jestli ne,
tak se za patnáct let vrátí ještě silnější,
a já nevím, jestli bychom je dokázali porazit potřetí.
Kdybychom je zastřelili, uděláme z nich mučedníky.
To nedovolím. Nezbydou po nich sochy.
Žádné oslavné písně.
Předvolám Hermanna Göringa na lavici svědků
a donutím ho říct světu, co udělal, aby se to už nikdy neopakovalo.
-Jsem tady kvůli Göringovi? -Ne.
Jste tady, abych vám ukázal, že ještě předtím, než padly první výstřely,
než zemřely desítky milionů lidí, to všechno začalo těmi zákony.
Tato válka končí až v soudní síni.
-S Göringem? -On je tváří nacismu.
Když padne on, padnou všichni.
Ale aby se to podařilo… Musím na něj být připravený.
Pomůžete mi?
Promluvme si o Hitlerovi.
Zajímavé, že jste se tomu tématu dosud vyhýbal.
Zajímá mě, co vás k němu přitahovalo.
Byl to neúspěšný malíř, mizerný voják, a přesto…
Přesto ho lid uctíval a zbožňoval.
Díky němu jsme se zase cítili jako Němci.
Jak?
Válka znamenala porážku Německa.
A najednou se objevil muž, který řekl: „Můžeme znovu získat naši bývalou slávu.“
-Nešel byste za takovým člověkem? -Záleželo by na jeho dalších cílech.
Poprvé jsem viděl Hitlera mluvit v roce 1922.
Mluvil k třiceti lidem v patře jedné kavárny.
Byla to doba míru, ale neměli jsme jídlo, práci ani boty.
Postavil se a prohlásil: „Francouzská břicha jsou plná díky německému utrpení.“
A pak: „Když vám hrozí, vezměte do rukou bajonety.“
„Vyzbrojte se! Pryč s Versailles!“
Ten večer se ze mě stal národní socialista.
Kvůli jedinému projevu?
Dokázal strhnout válečné veterány.
Když získáme staré veterány, získáme lidské zdroje.
Dokonce i jeho antisemitismus měl praktický účel.
Přitáhl k nám lidi, kteří si potřebovali vybít svoje emoce,
potřebovali na někoho hodit vinu.
A tábory?
Měly to být pracovní tábory pro naše politické oponenty, nic víc.
-A vy jste je schválil? -Ano, jako pracovní tábory.
Myslíte si, že Japonci, zajatí Američany po Pearl Harboru, nepracovali?
Samozřejmě, že pracovali.
Ty tábory vznikly pro dobro Německa, kvůli válečné obnově, nikoli kvůli smrti.
-Himmler, Heydrich… -Ti jsou za to zodpovědní?
Jestli jsou zprávy o táborech pravdivé,
pak je to obrovská skvrna na velké Německé říši.
Řekl jste to svému právníkovi?
Douglasi, já nikdy proti Führerovi nepůjdu.
Ani kdyby vám to pomohlo?
Tohle jsou věci, které lidé nemusí vědět, doktore.
Jen vy.
Dokáže vyvolat soucit. To vám práci neusnadní.
On vážně tvrdí, že si myslel, že to byly jen pracovní tábory.
-Přesně tak. -Vy mu věříte?
Tábory měl na starosti Himmler. To on byl šéfem SS.
Göring velel letectvu.
Ani v Americe neví velitel letectva, co řeší šéf tajné služby, že?
Promiňte, ale nemůžu uvěřit, že tohle vůbec řešíme.
-Dělám jen to, o co jste mě požádali. -Ne, obhajujete ho. -Pánové, prosím.
-Já toho nacistu nebráním! -Myslíte, že ho obhajuji?
Já ho analyzuju, ty vesnický balíku.
Göring je především narcista.
Jediné, na čem mu záleží, je vybudovat Německo a stát v jeho čele.
-Na Židech mu nezáleží. -Takže je mu fuk, že umírají.
Ani mu nevadí, že žijí.
Jediné, na čem Hermannu Göringovi záleží, je jenom Hermann Göring.
Připadá vám jako člověk, který zasvětí svůj život vyhlazení celého národa?
Doktore Kelley, moc si vážím vašeho názoru,
ale musím přiznat, že je hodně těžké tomu uvěřit.
Chcete-li vstoupit do soudní síně s hrstkou domněnek, prosím.
Ale namaže si vás na chleba.
Chtěl bych se omluvit za ten předchozí výbuch.
Už se cítím mnohem lépe.
To rád slyším.
A co vy? Vypadáte ustaraně.
Jsem v pohodě.
Nemějte obavy.
„Brzy bude po všem.“
Leyova nálada se výrazně zlepšila.
Řekl nám, že začal pracovat na svoji obhajobě.
Poprvé mám pocit, že začal spolupracovat.
Sakra.
Doktore, pojďte rychle!
Ježíši!
Roztrhal ručník a udělal si z něj smyčku,
nacpal si spodky do pusy, aby nekřičel a pak…
Předklonil se, s velkým odhodláním.
-Nevšiml jste si ničeho podezřelého? -Řekl mi, že je mu lépe.
„Řekl vám to?“
Máte je udržet naživu.
Přizval jsem dalšího doktora.
Na některé vaše pacienty musíme znát i druhý názor.
Doktor Gilbert dorazí dnes odpoledne. Seznámíte ho se situací.
Jaký je váš názor na sebevraždu?
-Poslední čin zbabělce. -Nebo poslední čin zoufalého člověka.
Samozřejmě existují výjimky.
-Jste v průšvihu. -Proč to říkáte?
Nový doktor, nové testy.
-Od Leyovy smrti vám už nevěří. -Mýlíte se.
Douglasi, dokud máte nějakou moc…
vždycky po vás půjdou. Musíte se chránit.
Proč bych se měl chránit před svými spojenci?
To, že je někdo vaším spojencem,
ještě neznamená, že stojí na vaší straně.
-Můj otec byl diplomat. Neříkal jsem vám to? -Ne.
Vyslali ho do Afriky.
Tam se seznámil se svým nejlepším přítelem,
s mužem jménem Hermann von Epstein.
Pojmenovali mě po něm.
Ano, pojmenovali mě po Židovi.
Strýčka Hermanna jsme zbožňovali, byl velmi bohatý.
Bydlel na hradě Veldenstein.
Když mi bylo šest, celá moje rodina se k němu nastěhovala.
Dokážete si to představit?
Žít na hradě je sen každého dítěte!
Běhal jsem po chodbách a hrál si na rytíře.
Z hradeb jsem vyhlížel blížící se nepřátelskou armádu.
Strýček Hermann spal v nejhonosnějším pokoji, v nejvyšším patře.
Na konci chodby měla krásnou ložnici moje matka.
Můj otec bydlel v malé ložnici v přízemí.
Tehdy jsem pochopil, jak moc je strýček Hermann bohatý.
Tak bohatý, že k sobě nastěhoval celou moji rodinu.
Tak bohatý, že strčil mého otce do přízemí.
Tak bohatý, že když se mu zachtělo…
Jen prošel chodbou a užíval si s mojí matkou.
I když je někdo váš spojenec, neznamená to, že je na vaší straně.
Myslíte, že má Hermann Göring bujnou fantazii?
-Podle mě ne, ale testy to prokázaly. -Od toho je tady druhý posudek.
Což nás přivádí k Rudolfu Hessovi.
Přikláním se k názoru, že je jeho amnézie skutečná.
Když tvrdí, že zapomněl, že byl nácek?
Poslyšte, doktore Kelley… Já vám nechci zničit reputaci, ano?
Podělím se o své poznatky, sepíšeme to spolu.
Sepíšeme co?
Přede mnou si nemusíte na nic hrát, jsme tu oba ze stejného důvodu.
Dvě knihy o nacistických pohlavárech by si konkurovaly, že?
Navrhuji, abychom napsali jednu společně.
Hodně štěstí s testy.
Doktore.
Danke schön.
-Byla překvapená? -Byla ohromená.
Naučte mě ten kouzelnický trik.
-Mince za uchem? -Jo, naučte mě to, ať ji taky ohromím.
Svůj stříbrný dolar jsem dal vaší dceři, takže…
Je to ten nejjednodušší trik na světě. Funguje proto, že tomu lidé chtějí věřit.
Ukážete všem dolar a řeknete: „Přátelé, tohle je obyčejnej stříbrný dolar."
Přehodím si ho do druhé ruky…
Soustředěně se na ni dívám.
Přitom ale zůstal tady.
-Schováte si ho v pravé ruce. -Je ve dlani.
Držíte ho mezi dvěma prsty, přikryjete ho dlaní.
Ale pozornost odvedete na levou ruku.
Předstíráte, že v ní tu minci cítíte.
A když tomu uvěříte vy, uvěří tomu i diváci.
A pak jen sáhnete za ucho…
Abracadabra!
-Co znamená „abrakadabra“? -Je to kouzelné slovo.
-Dodá tomu iluzi kouzla. -Musí to být vždycky „abrakadabra“?
Ne, může to být cokoliv, třeba presto.
Mně se ale víc líbí abrakadabra.
-Ten trik vás naučil váš otec? -Můj otec? Ne.
Říkáte to, jako by to nebylo možné.
Můj otec byl spokojený s tím, že dělal svoje řemeslo, byl to od přírody veselý člověk.
Byl to člověk bez ambicí.
Ale vy si myslíte, že jste předurčen k velkým věcem.
Chcete, aby se o vás mluvilo jako o velkém muži.
-Ano. -A já jsem vaše vstupenka.
Vrátíte se do Ameriky jako velký znalec nacistů.
A já budu umět kouzlo, kterým ohromím svojí dceru,
až tenhle proces skončí.
Už s vámi nechodím na schůzky.
Nechtěl jsem tě otravovat tak pozdě.
Hodně si s ním povídáte, když tu nejsem. Co to děláte, doktore?
-Snažím se z něj něco dostat. -Opravdu jde jen o tohle?
Dobrou noc, Howie.
-Jak se budete hájit, Hermanne? -To byste rád věděl, co? -Mluvím vážně.
Jsme přátelé, doktore?
Tohle slovo je pro náš vztah příliš jednoduché.
Ptáte se mě jako přítel?
Ano.
Zítra, až mě předvolají k výslechu,
přečtu svoje prohlášení.
Řeknu, že přebírám veškerou odpovědnost za svoje činy.
Ale odmítnu nést odpovědnost za činy spáchané jinými,
o kterých jsem nevěděl, a které bych nikdy neschválil.
To, co jsem udělal…
…jsem udělal pro svou vlast.
Neudělal byste totéž pro tu svou?
Řekli mi, že vás tady najdu.
Za sedm hodin se pozornost celého světa upne k této místnosti.
Je to tady.
Tady se rozhodne.
Toto je prohlášení, které se chystá Göring zítra přečíst.
Děkuji.
Ich verlasse mich auf euch.
Wir sind alle Männer...
die ihrem Vaterland gedient haben.
Nicht mehr...
nicht weniger.
Pozor!
Jdeme.
Und du... Setzt dich neben mich.
Už jdou!
Ježíši!
Zeigt, dass ihr steht hinter Deutschland!
Všichni povstaňte!
Vaše Ctihodnosti…
Privilegium zahájit první soudní proces v dějinách lidstva
za zločiny proti světovému míru s sebou nese velkou odpovědnost.
Křivdy, které chceme odsoudit a potrestat,
byly tak promyšlené, tak zhoubné a tak ničivé,
že civilizace nemůže připustit, aby byly přehlíženy,
protože jestli se budou opakovat, nepřežijeme.
Na lavici obžalovaných sedí dvacet zlomených mužů.
Prokážeme, že jsou živými symboly rasové nenávisti,
terorismu a násilí, arogance a brutality spojené s mocí.
Civilizace nemůže dělat kompromisy, nemůže jednat váhavě či nerozhodně
s muži, v nichž tyto síly pořád přežívají.
Války už nejsou omezeny jen lokálně.
Všechny moderní války se nakonec stávají válkami světovými.
Žádná z velmocí nemůže stát stranou.
Nejzásadnějším krokem, jak zabránit opakujícím se válkám
v systému pohrdajícím právem,
je donutit představitele států k odpovědnosti před zákonem!
Dovolte mi zdůraznit,
že i když jsou tyto zákony poprvé uplatňovány proti německým agresorům,
musí odsoudit agresi jakéhokoli jiného státu, včetně těch, které předsedají této soudní síni!
Domácí tyranie, násilí, agrese a zneužívání moci vůči vlastním lidem
se zbavíme jedině tehdy, když se budou všichni zodpovídat před zákonem.
Hermann Göring.
Obžalovaní nyní uvedou, zda se cítí vinni, či nevinni, z předložených obvinění.
Budou předstupovat postupně k mikrofonu umístěného uprostřed lavice obžalovaných.
Jmenuji se Hermann Wilhelm Göring.
Dnes stojím před tímto soudem i před celým světem…
…a přísahám, že budu mluvit jen…
Tribunál rozhodl, že obžalovaní nemají právo učinit prohlášení.
Budou mít možnost oslovit soud před vynesením rozsudku.
-Jako německý říšský maršál… -Tady nejste říšský maršál.
Tady jste jen Hermann Göring, vězeň.
Cítíte se vinný nebo nevinný?
Nicht schuldig.
Emmy!
Eddo!
Emmy!
Co se stalo? Co se stalo? Kde jsou?
-Co? Kde jsou? -Odvezli je. -Kdo? -Američani!
Emmy! Emmy! Eddo!
Emmy! Eddo!
Emmy! Emmy Göringová!
Ano?
Potřebuju laskavost.
To si děláte srandu.
Děkuji, budu to potřebovat.
Emmy Göringová byla zatčena pro podezření
ze spoluúčasti na manželových krádežích uměleckých děl.
Dceru odvezli k jeptiškám. Není povolen žádný kontakt.
-Je to žena a její dítě! -Jo.
-Pane, měli bychom být lepší než oni. -Není to v mých rukách.
A nemáte zač.
Mimochodem, jak jste věděl, kde se schovávají?
Scheiße.
Edda vám zase hrála?
Ano, hrála.
-Je hodně talentovaná. -Líbíte se jí.
Máte pro mě dopisy?
Ne. Bohužel žádné dopisy.
-Ne? -Snad příště.
Tady je můj nový doktor. Právě jsme mluvili o mojí rodině.
Jistě, je mi líto, co se stalo.
-Co? -Že je zatkli.
Vaše žena a dcera byly před pěti dny zatčeny.
Neřekl vám to?
Co to mělo znamenat?
Já jsem ke svým pacientům upřímný.
-Možná byste to měl někdy zkusit. -Zničilo ho to! -A co má být?
Co je to s tebou?
-Přestaňte, přestaňte! -Ježíši Kriste.
Jste odborníci na duševní zdraví! Proboha!
Doktore Gilberte, přejete si, abych nechal doktora Kelleyho zatknout?
-Ne, pane. -Tak vypadněte z mojí kanceláře!
Kino.
Všichni povstaňte!
S dovolením soudu, by obžaloba nyní ráda předložila následující filmový záznam jako důkaz.
Záběry, které uvidíte, nebyly dosud nikdy zveřejněny.
Tento film, doufám, nabídne stručné vysvětlení toho,
co skutečně znamená slovo „koncentrační tábor“.
NACISTICKÉ KONCENTRAČNÍ TÁBORY
Toto jsou místa, kde se nacházely největší koncentrační tábory a věznice
provozované nacistickým režimem v Německu a celé okupované Evropě.
KONCENTRAČNÍ TÁBOR OHRDRUF
4. obrněná divize 3. armády generála Pattona osvobodila tento tábor na začátku dubna.
Vidíte kůlnu, kde jsou těla zasypána vápnem a ukládána ve vrstvách, zápach je nesnesitelný.
Pracovní tábor Nordhausen, osvobozený 3. obrněnou divizí 1. armády.
Tady zemřelo nejméně 3 000 politických vězňů brutální rukou vojáků SS
a omilostněných německých kriminálníků, kteří pracovali jako ostraha tábora.
Nordhausen sloužil jako skladiště otroků považovaných za práce neschopné
v podzemních továrnách na výrobu V-bomb nebo v jiných německých táborech a továrnách.
Mezi mrtvolami leží lidské kostry, příliš slabé na to, aby se hýbaly.
Muži z našich zdravotnických praporů pracovali dva dny a dvě noci, aby poskytli péči a léky,
ale u pokročilých případů podvýživy a tuberkulózy
však často žádný lék nezabíral.
Přeživší jsou evakuováni k léčbě do spojeneckých nemocnic.
Jsem nadporučík Jack H. Taylor, americké námořnictvo, z Hollywoodu v Kalifornii.
Věřte tomu nebo ne, tohle je poprvé, co jsem ve filmu.
Zajali mě 1. prosince.
Odvezli mě do koncentračního tábora Mauthausen,
vyhlazovacího tábora, kde jsme hladověli, bili nás a zabíjeli.
Na mě naštěstí zatím nepřišla řada.
-Bylo tady… -Jak byli vězni popravováni?
Pěti nebo šesti způsoby, plynem, zastřelením, ubitím.
Tím se rozumí ubití obušky.
Vystavením počasí.
Tzn. stát 48 hodin nahý ve sněhu, být poléván studenou vodou uprostřed zimy.
Hladověním.
Psy a shazováním ze 30 metrů vysokého útesu.
Tohle všechno je pravda, máme očité svědky a nyní i filmové záběry.
KONCENTRAČNÍ TÁBOR BUCHENWALD
Na břiše vězňů jsou vytetovány národnosti a čísla.
V oficiální zprávě je tábor Buchenwald označen jako vyhlazovací továrna.
Před krematoriem se našla těla naskládaná jedno na druhém.
Zařízení na likvidaci těl.
Uvnitř jsou pece, které umožňovaly, aby krematoria fungovala
na maximální kapacitu, tzn. 400 těl za desetihodinový pracovní den.
Dachau, nedaleko Mnichova, jeden z nejstarších nacistických táborů.
Toto našli osvoboditelé uvnitř budov.
V pravidelných řadách tam visely šaty vězňů, kteří byli udušeni v plynové komoře.
Přesvědčili je, aby se vysvlekli, a pod záminkou,
že jdou do sprchy, k čemuž jim poskytli ručníky a mýdlo.
KONCENTRAČNÍ TÁBOR BELSEN
Hygienické podmínky byly tak otřesné, že na urychlení úklidu bylo nutné nasadit těžkou techniku.
Toto byl Bergen-Belsen.
Jak je to možné?
To, co jsem právě viděl.
Jak je to možné?
-To Himmler. -Himmler nebyl Hitlerova pravá ruka.
Byl jste to vy. Dvanáct set táborů.
Mám věřit, že jste o tom nevěděl?
-Zvěrstva může natočit kdokoli. -Tvrdíte, že ten film je podvrh?
-To je vaše obhajoba? -Co bych měl říct?
-Pravdu, aspoň jednou? -Proč?
Abyste to mohl běžet říct Jacksonovi?
Můj příteli… Vaše pokrytectví je ohromující.
Moje pokrytectví?
Americké kulky a bomby snad nikoho nezabily?
Zabili jste 150 000 Japonců stisknutím jediného tlačítka
a přesto si troufáte soudit za válečné zločiny mě?
Měli jsme plné právo se bránit.
Jaká sebeobrana? Nebylo to na vašem území!
Je rozdíl mezi bombardováním válečných továren,
při kterém umírají civilisté jako vedlejší produkt,
a vybudováním jatek pro 1 200 lidí,
určených k vyhlazení celé rasy, a vy to víte!
Co je podle vás válka?
Ne to, co jsem dnes viděl.
Co myslíte, že dělají Rusové německým válečným zajatcům?
Vy jste na svobodě a já jsem vězeň, protože vy jste vyhráli a my prohráli.
Nikoli kvůli morální převaze!
Za 15 let bude tento proces považován za frašku!
Velcí dobyvatelé nejsou nikdy vnímáni jako vrazi.
-Čingischán, Alexandr Veliký… -Vy nejste Alexandr Veliký!
Jste jen tlusťoch zavřený v cele.
Věděl jste o všem!
Mýlil jsem se.
Nejste předurčen k velkým věcem.
Čeká vás nešťastný život.
Všechno zastíní tohle, čas strávený se mnou.
Napíšete svoji knihu, abyste znovu prožil tento okamžik.
Jediný okamžik ve vašem životě, kdy jste skutečně stál vedle velikána.
Myslíte si, že jste velikán?
-Že tohle bude váš odkaz? -Po mně alespoň nějaký zůstane.
Vy na tomto světě nezanecháte žádnou stopu.
Vaše kniha jsem já! Vy jste jen poznámka pod čarou.
Zabijí vás.
Oběsí vás…
…s oprátkou kolem krku, dokud se nepochčijete a nechcípnete.
Vaše žena bude vdova.
Vaše dcera sirotek.
A bude to vaše vina.
Vím, kdo jste.
-Jaký je? -To nechcete vědět.
Jackson ho pozítří předvolá jako svědka.
-On Jacksona ukřižuje. -Proč to říkáte?
Protože Göring je na něj připraven.
Je připraven na nás všechny.
Proč mi o tom něco nepovíte?
VĚZEŇSKÝ DOKTOR VŠECHNO PROZRADIL
Vidíte to.
Vaše soukromé rozhovory s Hermannem Göringem jsou na titulní straně.
-Pane, já… -Skončil jste.
Dnes ráno jsem podepsal rozkaz o přeložení.
Vrátíte se do Států, kde vás propustí do civilu.
Ponížil jste mě i tenhle úřad, naposledy.
Omlouvám se, plukovníku.
-Zasloužil jste si víc. -To tedy ano.
Jen abyste věděl, propustíme Göringovu ženu a dceru.
Měl jste pravdu, jsme lepší než oni.
-Děkuji, pane. -Vlak vám odjíždí v pět.
Neberte si to osobně, ale už vás nechci nikdy vidět.
Přišel ses rozloučit?
Myslel jsi to vážně, když jsi říkal, že Jackson nemá šanci?
Jistě, je to jen jedno velké divadlo pro kamery.
Ať už se zítra stane cokoli…
…když Göring Jacksona porazí, budiž.
To si nemyslím. Ani ty ne.
Víš o něm víc než kdokoli jiný.
Ano, to je pravda, vím.
Strávil jsem s ním tisíce hodin, udělal stovky testů.
Víš, čím se od nás liší?
-Vůbec ničím. -Já vím. -Víš?
-Protože jsem jeden z nich. -O čem to mluvíš?
Jsem taky Němec, doktore, vyrostl jsem v Mnichově.
Říkal jsi, že jsi vyrůstal v Detroitu a že tvoje matka mluvila německy.
Ano, mluvila, stejně jako otec, protože jsem tady vyrostl.
Jsi voják americké armády.
-Proč jsi odešel? -Proč asi?
Jsi Žid.
Blonďatý kluk a modrýma očima, mě nikdo moc neprudil.
Můj otec byl vlastenec. Bojoval za Německo v první světové válce.
Milovali jsme tu zemi. Nakonec jsme pochopili, že musíme pryč.
-Jak se vám to povedlo? -Nejtěžší bylo získat cestovní víza.
Ostatní země nás odmítaly.
Otec měl bratrance v New Yorku, který nám pomohl.
Nakonec jsme v roce 1940 dostali cestovní víza,
ale měli jsme peníze jen na jednu jízdenku.
Mojí malé sestře Margo bylo teprve 11,
naši ji nechtěli poslat samotnou, tak poslali mě.
Celou cestu jsem měl mořskou nemoc.
Když jsem přistál, bydlel jsem u bratrance.
Nacisté napadli Holandsko.
Má rodina nikdy nedorazila.
Tehdy jsem odešel do Detroitu.
Dostal práci jako učeň v nástrojárně.
Naučil jsem se anglicky posloucháním baseballu v rádiu.
Když došlo k útoku na Pearl Harbor…
V náborové kanceláři jsem byl jako první.
Víš, co mi řekli?
Že mě nemůžou vzít, protože prý nejsem americký občan.
Musel jsem čekat na povolávací rozkaz.
Tak jsem čekal.
Dva roky jsem čekal a každý den koukal do schránky.
6. června 1944 jsme se vylodili v Normandii, na Omaha Beach.
O čtyři roky dřív…
…jsem z této země utíkal, vystrašený, sám uprostřed noci.
Ale vrátil jsem se s celou armádou.
Našel jsem Margot.
Žije u příbuzných ve Švýcarsku, už je jí šestnáct.
Je v pořádku. Přežila.
A co rodiče?
Podle záznamů dorazili moji rodiče do Osvětimi.
12. srpna 1942.
Tábor osvobodili 27. ledna 1945.
Nikde po nich nebyla žádná stopa.
Nacisté měli výraz pro to, co nám udělali.
„Konečné řešení“.
Jako bychom byli…
…nějaký otravný hlavolam, který nakonec vyřešili.
To je mi líto, Howie.
Řeknu to Streicherovi.
Řeknu mu to do očí.
Těsně předtím, než mu nasadí oprátku.
Řeknu tomu hajzlovi, že se svěřoval Židovi.
Říkáš, že na tom, co se stane zítra, nezáleží.
Záleží.
Víc, než si myslíš.
Je to důležité pro mě…
pro mou rodinu…
a pro celé Německo.
Göring musí padnout.
Jestli si myslíš, že porazí Jacksona…
Doktore, prosím, udělej s tím něco.
Nemůžu.
Nemůžeš?
Jsem jen cvokař.
Chceš vědět, proč se to všechno stalo?
Protože to lidi dovolili.
A když se konečně ozvali, bylo už pozdě.
Šťastnou cestu domů, doktore.
Ano, pane, samozřejmě.
Ne, naprosto to chápu.
Děkuji.
Zatraceně.
Truman právě jmenoval Fredericka Vinsona předsedou Nejvyššího soudu.
-Stejně jsem tu práci nechtěl. -Kdo by ji taky chtěl, že?
Na ex.
Lezete do pasti.
Doktore Kelley, měl jsem dojem, že vás odvolali.
Posadit Göringa na lavici svědků je to, co opravdu chce, proto se vzdal.
Je to jeho poslední šance jak zachránit čest Říše!
Po tom, co jsem četl dnes ráno v novinách, mi už nezáleží, co si myslíte.
-Neporazíte ho. -Stráže! -Ne bez mé pomoci.
Je tam všechno, co o něm vím.
Soukromé záznamy, neformální rozhovory.
Vím o tom muži víc, než kdokoli jiný na této planetě.
A všechno je tady.
Proč mi to dáváte?
Chtěl jsem napsat knihu.
Udělat si jméno.
To je v pořádku.
Takže si opravdu myslíte, že ho nedokážu porazit?
Upřímně? Nevím.
Víte, měl jsem být předsedou Nejvyššího soudu.
Teď budu rád, když pro mě po návratu zbyde u soudu nějaké místo.
Před šesti hodinami mě propustili z armády.
My dva už nemáme co ztratit, pane.
Pojďme ukončit tu válku.
Použijte proti němu jeho vlastní ješitnost.
Je to Reichsmarschall.
A Reichsmarschall se nikdy nemýlí.
Nemůže se mýlit.
Každé rozhodnutí, které ho dostalo až sem, muselo být správné.
I když nechce mluvit o táborech, o SS, ani o konečném řešení,
můžete ho přinutit, aby to přiznal.
Kelley má pravdu.
Donuť ho přiznat, že ty rozkazy podepsal, a máš ho.
Dostanu ho.
Tohle je tvůj den.
Jsi připravený.
Seržante, co tu ještě dělá Doug Kelley?
Netuším, pane.
Všichni povstaňte!
Soudce Jacksone, jste připraven?
Žaloba předvolává na lavici svědků Hermanna Göringa.
Pro záznam, máte nějaké pochybnosti o tom, že Adolf Hitler je mrtvý?
Nemám žádné pochybnosti.
Takže si uvědomujete, že jste jediný žijící člověk, který nám může vysvětlit
skutečné cíle NSDAP a vnitřní mechanismy jejího vedení?
Ano, pane, jsem si toho plně vědom.
Vaše strana od samého začátku plánovala svrhnout Výmarskou republiku?
To byl náš záměr.
Co to sakra?
Jakmile jste se dostali k moci, okamžitě jste v Německu zrušili parlamentní vládu, že?
Už jsme ji nepovažovali za nutnou.
Protože jste věřili, že lidé si nedokážou vládnout sami?
Lid nás zvolil a dostali jsme mandát ke změně.
Stávající systém přivedl Německo na pokraj bankrotu.
Váš vlastní prezident Roosevelt řekl:
„V Evropě jsou národy, které se vzdaly demokracie, ne proto, že by ji nechtěly,
ale proto, že demokracie vynesla do popředí příliš slabé muže."
Přejdi k válečným zločinům.
Po vašem nástupu k moci, jste považovali za nezbytné
odstranit veškerou politickou opozici, je to tak?
Považovali jsme za nezbytné potlačit veškerou opozici.
A také jste považovali za nezbytné vybudovat koncentrační tábory?
Tábory byly zřízeny jako opatření proti komunistům a jejich násilí.
Takže bylo nutné postavit pro ně tábory, jeden, dva, nebo tři, podle potřeby.
Museli jste mít také určité skupiny,
které by plnily vaše rozkazy a v případě potřeby za vás bojovaly, že?
Skupiny?
Když jste například chtěli někoho odstranit…
Museli jste mít organizaci, která to udělá za vás.
Ano, Německo mělo politickou policii, jakou byste našli v každé zemi.
SA a SS byly organizace, které tyto rozkazy plnily,
a fyzicky zasahovaly proti lidem, že ano?
SA nikdy nedostala rozkaz někoho zabít. Ani SS ne, určitě ne ode mne.
Ale od určité chvíle jsem na tyto organizace neměl vliv.
SS lidi zatýkala, dohlížela na transporty do koncentračních táborů.
Nevybavuje si, kdy SS začala plnit funkci výkonného orgánu nacistické strany?
Je velmi těžké vysvětlit laikovi, kde byla či nebyla SS či Gestapo aktivní.
Zkuste to.
Možná, čím více Himmler ovládal policii, tím více se měnila očekávání.
Je známo, že některé jednotky SS
hlídaly tábory a později vykonávaly určité policejní funkce.
-Vykonávaly v táborech i jiné funkce? -Jaké funkce myslíte?
Vykonávaly v táborech všechny funkce, že?
Když jednotka SS střežila tábor, a velitel SS byl i velitelem tábora,
je tedy logické předpokládat,
že tato jednotka plnila všechny funkce tábora.
Dokonči to.
Řekl jste, že jste chtěli silný německý stát,
abyste zvrátili Versailleské podmínky, je to tak?
Chtěli jsme silný německý stát, bez ohledu na Versailles.
První zemí, kterou Německo zabralo, bylo Rakousko,
ale to nebylo před první světovou válkou součástí Německa,
a Versaillská smlouva ho Německu neodebrala, že?
To není zcela přesné.
Druhé území, které Německo zabralo, bylo Čechy, pak Morava a Slovensko.
Ani tato území nebyla Německu Versailleskou smlouvou odebrána,
a ani nikdy, před první světovou válkou, nebyly součástí Německa, že?
Tyto části českého území nebyly v době podpisu Versailleské smlouvy
součástí menší Německé říše.
Formálně však byly po staletí součástí Německé říše.
-Stále jste neodpověděl na mou otázku. -Odpověděl jsem.
Pokud se vám fakta nelíbí, moc s tím nenadělám.
Můžete odpovědět „ano“ nebo „ne“?
Čas pro vás možná neznamená tolik, jako pro nás ostatní.
Pane soudce, tribunál se domnívá, že svědek by měl mít možnost
podat vysvětlení, které považuje za správné.
Věřím, že soud si je vědom, že mimo tuto soudní síň
existuje velká společenská otázka týkající se oživení nacismu,
a že jedním z cílů obžalovaného Göringa
je její propaganda během tohoto probíhajícího procesu.
Pane soudce…
Tento svědek se na lavici svědků, i na lavici obžalovaných,
choval vůči tomuto tribunálu arogantně a pohrdavě,
i když dostal příležitost být souzen, kterou on sám nikdy nikomu nedal!
Rozhodnutí platí, pane soudce.
Samozřejmě se musím podřídit rozhodnutí tribunálu,
jen žádám, aby svědek odpovídal stručně.
Mohl byste, prosím, otázku zopakovat?
-Versaillská smlouva vás o tato území nepřipravila. -Samozřejmě, že ano.
Versaillská smlouva nám vzala Rakousko, stejně jako Sudety.
Podle práva národů na sebeurčení by obě tato území byla německá.
To je zajímavé, vzhledem k tomu, že jste právě vypověděl,
že právo lidí na sebeurčení bylo to první, co jste potlačili.
Od samého začátku jste považovali odstranění Židů z ekonomického života Německa
za jednu z fází čtyřletého plánu, který spadal pod vaši pravomoc, je to tak?
-Částečně je to tak. -Částečně, rozumím.
Rád bych s vámi krátce zrekapituloval
veřejné kroky, které jste učinil ohledně židovské otázky.
Nejprve jste vyhlásil Norimberské zákony, že?
Ano, vyhlásil.
Jako předseda Reichstagu to byla moje práce.
-Kdy to bylo? -15. září 1935.
Pak jste 1. prosince 1936 schválili zákon,
který trestal smrtí Němce, kteří převedou majetek do zahraničí?
To je správně, byl to „Dekret o omezení cizích měn“.
22. dubna 1938 jste zveřejnili tresty za zatajení židovského původu v Říši.
Zatajení? Ano.
26. dubna 1938 jste podepsal dekret
nařizující registraci veškerého židovského majetku v Německu i mimo něj.
Pokud jsem ho podepsal, pak…
Dekret z 12. listopadu 1938, který ukládal všem Židům pokutu,
ve výši jedné miliardy říšských marek jako odškodné.
Ano, ale to je…
A že veškeré škody způsobené na židovském majetku během nepokojů v roce 1938
musí Židé na vlastní náklady okamžitě nahradit a jejich pojistné nároky propadají Říši.
Je tu mnoho detailů, pojistné, které…
A dekret ze 17. září 1940 nařizuje konfiskaci veškerého židovského majetku v Polsku.
Ano, v té části Polska, která bývala německou provincii…
-A 31. července 1941… -…a měla se k Německu připojit.
…dekret žádající Himmlera a Heydricha,
aby vypracovali plány pro konečné řešení židovské otázky.
To není správně. Ten dekret znám velmi dobře.
Žádám, aby vám předložili dokument 710, důkazní materiál číslo USA-509.
Měl by být přečten do záznamu, aby nedošlo k žádným sporům ohledně jeho překladu.
Danke schön.
Ten dokument jste podepsal vy, že ano?
-To souhlasí. -Prosím, opravte mě, pokud se mýlím.
„V návaznosti na úkol, který vám byl svěřen 24. ledna 1939,
týkající se nalezení řešení židovské otázky prostřednictvím emigrace a evakuace
co nejvýhodnějším způsobem, vás tímto pověřuji,
abyste přijali veškerá nezbytná opatření po organizační a finanční stránce,
k realizaci konečného řešení židovské otázky.“
Dostal ho.
-Je to zatím správně? -Ne, váš překlad je chybný.
Pak nám prosím předložte svůj překlad.
„V návaznosti na úkol, který vám byl svěřen 24. ledna 1939,
týkající se nalezení řešení židovské otázky prostřednictvím emigrace a evakuace
co nejpříznivějším způsobem,
vzhledem k současným podmínkám, vás tímto pověřuji,
abyste přijali veškerá nezbytná opatření, po organizační a finanční stránce…“
A teď následuje věta:
„…k celkovému řešení“, nikoli „konečnému řešení“.
„Úplnému a celkovému řešení židovské otázky.“
-Úplné a celkové řešení? -Úplné a celkové, ano.
Úplné a celkové řešení, kterým jste pověřil šéfa SS.
-Ano, ale rád bych to vysvětlil. -Jistě, prosím.
Tento dopis jsem poslal Himmlerovi a Heydrichovi,
protože od vyhlášení dekretu z 24. ledna 1939 uplynulo již 18 měsíců
a Heydrich udělal jen velmi malý pokrok,
proto jsem ho vyzval, aby urychlil vystěhování Židů.
„Vystěhování", tvrdíte, že tento dopis se týkal vystěhování.
Je to napsáno hned v první větě.
To je jen první věta, zbytek dopisu pokračuje…
…mým přáním dosáhnout úplného vyřešení židovského problému
a ukončit jejich finanční vliv skrze vystěhování a evakuaci z Německa.
Tohle stojí v dokumentu, který jste mi předložil.
Máte na svědka ještě nějaké otázky, soudce Jacksone?
Pane soudce, může být svědek propuštěn?
Já mám otázku.
Tribunál měl dojem, že svědka bude dnes vyslýchat americký žalobce.
Spojené státy vždy rády vyslechnou našeho váženého kolegu z Velké Británie.
Jen pár jednoduchých otázek, Vaše Ctihodnosti.
Budu stručný.
Přiznal jste před tímto soudem,
že jste v roce 1942 ztratil na Adolfa Hitlera vliv, je to tak?
Domnívám se, že ano.
Ale v roce 1942 jste byl pořád říšským maršálem Německa, Hitlerovým nástupcem, že?
Ano, byl jsem říšský maršál.
Tvrdíte, že jste neměl tušení, že bylo v roce 1942 zavražděno tři miliony Židů?
Neměl jsem o tom tušení.
V roce 1943 bylo v táborech popraveno nejméně 800 000 Židů.
-I v roce 1943 jste byl pořád říšským maršálem, je to tak? -Ano.
V roce 1944 zemřelo v táborech dalších 800 000 Židů.
-I v roce 1944 jste byl pořád říšským maršálem, je to tak? -Ano.
V roce 1945 to bylo dalších 250 000, celkem přibližně šest milionů Židů,
spolu s občany Sovětského svazu a Polska, Romy, umělci, vědci, spisovateli, novináři,
fotografy, filmaři, ti všichni byli zabiti nikoli v boji, nikoli pod nepřátelskou palbou,
ale systematicky vyhlazeni německým státem.
Státem, jehož jste byl Reichsmarschall, nejvyšší politický představitel své země!
A vy tvrdíte, že jste o tom nic nevěděl?
Řekněte mi alespoň toto…
S vědomím toho, co dnes ví celý svět,
s vědomím toho, co se stalo šesti milionům Židů, se vás musím zeptat…
Postavil byste se znovu po bok Führera, Adolfa Hitlera?
Ja, udělal bych to.
Klid! Klid!
Heil Hitler.
Nemám žádné další otázky.
Tímto ukončuji dnešní jednání.
-Bojoval jsi skvěle. -Absolutně brilantní.
-Přežil jsem. -Dokázal jsi to.
Měl jste pravdu. Nemohl jsem ho porazit.
Aspoň ne bez pomoci.
„Göring nikdy nepůjde proti Führerovi." Velmi cenná informace, doktore.
Co bude teď?
Když padl Göring, padnou i ostatní.
Bude to dobré. Tady.
Odjíždíte?
Ještě musím něco zařídit.
Doktore?
-Pomohl jsi jim, že ano? -Pomohl.
-Odjíždím. -Odjíždíte?
Jedu domů.
Přišel jsem se rozloučit.
Co uděláme teď, doktore?
Podáme si ruce?
Vím, že jsme byli přátelé, Douglasi.
Na chvíli.
Sbohem, Hermanne.
Za pár let…
Zajímalo by mě, co o nás napíšete.
Připustíte vůbec, že jsme byli lidé?
Nyní bude přečten rozsudek Mezinárodního vojenského tribunálu.
30. ZÁŘÍ 1946
Obžalovaní vyslechnou své rozsudky postupně.
Hermanne Göringu.
Důkazy ukazují, že jste byl po Hitlerovi nejmocnější muž nacistického režimu.
Vaše vina je jedinečná svou obludností.
Vaše činy jsou neomluvitelné.
Mezinárodní vojenský tribunál vás odsuzuje k trestu smrti oběšením.
Rudolfe Hessi, byl jste shledán vinný ve všech čtyřech bodech obžaloby.
Popravy jsou naplánovány na dnešní půlnoc.
Abychom zachovali kázeň, vězni budou informováni až v 23:45.
Probudíme je v celách a nabídneme jim poslední pomazání.
Ve 20:00 dorazí do věznice osm pečlivě vybraných novinářů.
Dva Francouzi, dva Britové, dva Američané, dva Rusové.
Večerka je v 21:30, po doktorově obvyklé večerní obchůzce.
Každému vězni, který požádá o prášek na spaní, bude podáno placebo s jedlou sodou.
Ve 22:00 usadíme novináře před popraviště.
Poskytneme jim informace o závěrečných přípravách na dnešní noc.
-Schlafpulver? -Nein.
Dobrou noc.
Abracadabra.
Vězně budeme přivádět jednoho po druhém,
dostanou příležitost pronést svá poslední slova.
Poté budou…
Promiňte.
-Co se stalo? -Göring, pane.
Sakra.
Ne, ne, ne, ty hajzle, to nesmíš…
-Je mrtvý, pane, kyanid. -Do prdele.
Ty mizero.
Omlouvám se, pane, ale musíme se rozhodnout.
Buď můžeme dnešní popravy zrušit, nebo pokračovat.
Budeme pokračovat.
Pane, Streicher se odmítá obléknout.
Nechte ho být, pusťte ho!
Juliusi.
Ty…
Byl jsi přítel.
Pojďme.
Uděláme to spolu.
Pojďme.
Dejte mi jeho košili.
-Zeptejte se ho na jméno. -Moje jméno znáte.
-Poslední slova? -Ať žije svátek Purim 1946.
Do prdele.
Ten mizera.
GÖRING SPÁCHAL SEBEVRAŽDU UNIKL ŠIBENICI DÍKY JEDU
Unikl.
Upřímně řečeno, doktore Kelley, některým tvrzením ve vaší knize je těžké uvěřit.
Byl jste v kontaktu s nacisty. Připusťte, že jsou jedineční!
Nejsou jedineční.
Lidé jako nacisti jsou dnes v každé zemi po celém světě.
-V Americe ne. -Ale ano, i v Americe!
22 CEL V NORIMBERKU DOUGLAS M. KELLEY, VOJENSKÝ LÉKAŘ
Jejich osobnostní rysy nejsou nijak záhadné.
Jsou to lidé, kteří touží po moci.
Zatímco vy tvrdíte, že u nás žádní nejsou, já bych řekl,
že jsem si naprosto jistý, že v Americe jsou lidé,
kteří by ochotně kráčeli přes mrtvoly poloviny amerického obyvatelstva,
kdyby věděli, že tak získají moc nad tou druhou polovinou.
-Doktore, prosím. -Podněcují nenávist.
To přesně dělali Hitler a Göring, jako z učebnice.
Jestli si myslíte, že příště je poznáme, protože budou mít děsivé uniformy,
tak jste naprostý šílenec.
V diskuzi budeme pokračovat po přestávce.
Na další vstup už vás nepotřebují.
Jdeme.
Jen aby bylo jasno…
Očerňovat naši zemi není ten nejlepší způsob, jak prodat vaši knihu.
Robert Jackson se vrátil k Nejvyššímu soudu.
Právní zásady, které v Norimberku vytvořil, se staly základem všech moderních procesů s válečnými zločinci.
Howie Triest po procesech opustil armádu a odvezl svou sestru Margot do Ameriky.
Dožil se 93 let.
Kniha Douglase Kelleyho propadla. Už žádnou další nenapsal.
Byl čím dál rozrušenější z toho, že nikdo nebere jeho varování vážně.
V roce 1958, po dlouhém boji s depresí, spáchal Kelley sebevraždu.
Použil kyanid, stejnou metodu jako Hermann Göring.
Měřítkem toho, čeho je člověk schopný, je to, co udělal v minulosti.
R.G. Collingwood
NA MOTIVY KNIHY JACKA EL-HAIA „NACISTA A PSYCHIATR"