Jag är ingen våldsam person.
Tvärtom faktiskt.
Jag har aldrig varit i slagsmål.
Och jag var 42 år första gången jag dödade nån.
Veckan därpå var jag nästan uppe i ett halvt dussin.
Men det var med goda avsikter.
Det var den logiska konsekvensen av min nya inställning till livet,
för att få mitt yrke att passa perfekt med mitt familjeliv.
ETT MORD I TAGET
För tre månader sen såg det annorlunda ut.
Jag var lika långt ifrån mindfulness som min klient var från ett frikännande.
De hittade honom i en juvelbutik en eftermiddag
där han försökte välja en förlovningsring.
Men istället för pengar bar han en laddad pistol.
Han gillade inte ringen, så han slog juveleraren med pistolen
och knuffade in honom i en monter.
Då larmet redan hade utlösts, togs svaranden i förvar.
Vill du säga nåt om de här anklagelserna?
Nej, min klient vill vara tyst.
Men jag kan försäkra dig om att det var en engångsföreteelse,
och att han ångrar sig.
Det var en impulsiv reaktion
på kampen för att integreras i vårt samhälle.
Herr Cumgül delar våra värderingar om äktenskap och familj.
Förlovningsringen var menad
att befästa hans långa relation med sin tyska flickvän.
Jag ber att häktningsbeslutet hävs.
Det finns ingen risk för rymning eller återfall.
Han är dömd tidigare.
Inte för våldsbrott.
Jag ser ingen anledning att anta att min klient är en flyktfara.
Han har en stabil flickvän, praktiskt taget en fästmö.
Han har ett stabilt jobb. Han har en permanent adress.
Hos sina föräldrar.
Men om det inte räcker för dig, är vi villiga att betala borgen.
Min klients månadsinkomst
är 1 500 euro efter skatt.
Baserat på den siffran, anser jag
att 3 000 euro vore mer än rimligt.
Han hatar såna som mig.
Och jag klandrar honom inte.
När jag var en juridikstudent med ideal hade jag tyckt att det var rättvist
att en sån skurk fick sitta bakom galler i några år.
Men med alla mina års erfarenhet som försvarsadvokat
fick jag ut honom mot borgen på bara två timmar.
-Där är han. -Hej!
-Tack, herr advokat. -Ja.
-Han fick ut mig. -Snygg klocka.
Hej, vad händer? Ska vi festa ikväll?
Jag tror att du har andra planer idag.
Fan.
-Vad vill han? -Vi drar härifrån.
De här skurkarnas chef och min huvudklient var Dragan Sergowicz.
Droger, prostituerade, vapen.
Ingen bra kombination om du frågar mig.
Mitt jobb var inte bara att få Dragans folk ur trubbel,
utan också att ständigt uppdatera hans företagsportfölj
och se till att alla hans aktiviteter gick under åklagarens radar.
Det här jobbet gav min familj ett bra liv. Men utan mig, tyvärr.
Jag kom alltid för sent eller inte alls.
Även när det var viktigt.
Jag kunde sällan göra nåt åt det. Andra ägde min tid.
Hej.
Men det var ändå mitt fel.
Fan.
De vet åtminstone vad du prioriterar.
Kan vi utbyta några ord innan vi går vidare till anklagelserna?
Du måste inte se in i hennes sorgsna ögon.
Även om vår kärlek inte hade dött ut helt,
hade vi inte brytt oss tillräckligt om den när vi blev en större familj.
Det gick som för så många framgångsrika, unga familjer.
Skitdåligt.
Jag orkar inte bråka med dig längre.
Men vi kan inte fortsätta så här.
Här.
Det kan vara bra för dig.
MINDFULNESS FÖR INRE LUGN OCH YTTRE HARMONI
Mindfulness?
Allvarligt?
Kom igen.
Du tycker att det är skitsnack för att det kommer från mig.
Inte för att det kom från dig, utan för att det är skitsnack.
Hör på.
Jag vet att du inte förändras för mig. Och det behöver du inte göra.
Men kanske för Emily.
Förlåt, raring.
Jag hann inte komma idag.
Men jag ska gottgöra det.
Om jag var hemma så var allt jag gjorde fel.
Om jag kom hem för sent var det också fel.
Jag hade inget annat val
än att dyka ännu djupare i jobbet jag hatade.
-God morgon. -God morgon.
Hej då.
-God morgon. -Herr Diemel.
Jag behöver din signatur.
-Han är bäst i företaget. -Vi får se.
Jaha.
Blev du inte inbjuden?
Hon visste att jag inte hade blivit inbjuden.
Jag var Askungen på advokatbyrån.
Ursäkta mig.
Jag fick göra smutsjobbet men blev aldrig inbjuden till dansen.
Utöver mitt jobb som försvarsadvokat
kanaliserade jag Dragans skumma inkomster till otaliga stiftelser,
fraktbolag och franchiseföretag.
-God morgon. -God morgon.
Jag tjänade pengar på att göra bra saker åt dåliga människor.
Det är klart för mig att systemet jag skapade inte är bra.
Inte för andra, inte för mig själv,
och inte för min familj.
MINDFULNESS BÄTTRE VÄLMÅENDE
Jag var tvungen att göra en förändring.
Men för mig var mindfulness bara en kopia av samma gamla esoteriska skräp
som återupplivas varje årtionde och säljs under ett annat namn.
Jag tyckte att det var rena dyngan.
Men jag skulle ha flyttat från Sodom till Gomorra för min dotter,
om en av dessa städer inneburit att vår familj hade en chans.
JOSCHKA BREITNER MINDFULNESS COACH
JOSCHKA BREITNER - 17 MINUTER SEDAN IDAG KLOCKAN 11:00
Kom in.
Tack.
Vårt möte var klockan 11.
Jag är glad att jag ens fick in det.
Jag går gärna igenom programmet lite snabbare.
Till samma pris?
Att springa gör inte vägen kortare.
Men du når destinationen snabbare.
Min fru trodde att det skulle vara bra för mig att komma hit, men…
-Jag är nog på fel ställe. -Nej, det är du inte.
Jag har känt dig i 20 minuter,
och jag tror att det är rätt plats för dig.
Du kan inte ha känt mig i 20 minuter. Jag har varit här i tre.
Men du kunde ha varit här för 20 minuter sen.
Men du ägnade tydligen de första 15 minuterna åt nåt annat.
Sen stod du utanför i tre minuter
och undrade om du skulle ringa i klockan igen, eller hur?
Ja.
Under de tre minuterna
har jag lärt mig att du ser på möten för ditt välbefinnande som icke-bindande.
Att du låter andra bestämma dina prioriteringar.
Och att du…
…inte tål tystnad.
Inte illa.
Ja.
Om det är därför du inte vill ha sex med mig
kommer det att kännas som hemma.
Joschka Breitner. Trevligt att ha dig här.
Björn Diemel.
Kan jag få en espresso?
Nämn fem saker som fick dig att komma hit.
Jag börjar hellre genom att öva på att hantera tystnad.
-Gillar du inte att prata om dig själv? -Jag är advokat.
Jag pratar hellre om andra.
Testa.
Tja…
Dygnet har för få timmar. Jag kan inte stänga av.
Jag är under press på jobbet och hemma.
Jag har tunn hud. Jag är stressad. Jag träffar inte min dotter Emily nog.
Och jag saknar henne. Min fru uppskattar inte mitt jobb.
-Mitt jobb uppskattar mig inte. -Du kan inte räkna.
Ursäkta?
Nio av de fem sakerna är klassiska symtom på stress.
Du är på rätt plats på grund av dem.
Inte alls illa.
Har du nån idé om vad mindfulness är?
Nej, men jag antar att jag får betala bra för att ta reda på det.
Nej, det fick du veta när du väntade utanför, gratis.
-Jag antar att jag inte var uppmärksam. -Det är poängen.
Du stod utanför och funderade på om du skulle ringa på igen i tre minuter.
Hur många av de 180 sekunderna tänkte du på nåt annat?
Alla?
Var befann du dig mentalt?
I rätten,
på advokatbyrån,
med min klient,
min dotter,
i det sista grälet med min fru.
Räcker det?
Så du var på minst fem ställen i ditt sinne, allt på en gång,
och du kopplade an till känslorna du associerar med dem.
Hjälpte det dig?
Antagligen inte, va?
Varför gjorde du det?
Det bara hände.
Om en av mina klienter sagt så i rätten skulle jag sagt åt honom att hålla tyst.
Mindfulness innebär att det inte kommer att hända dig igen.
När du står framför en dörr, står du framför en dörr.
När du grälar med din fru, grälar du med din fru.
Men när du står framför en dörr och bråkar med din fru i tankarna,
det är inte uppmärksamt.
Det är bara…
…dumt.
Hur ska jag stå framför en dörr medvetet?
Stå bara där och gör ingenting.
Du blockerar allt som inte har med nuet att göra.
Och om tankarna vandrar?
Andas.
Andningen är det centrala verktyget för mindfulness.
Om vi fokuserar på den,
så fokuserar vi på kopplingen mellan kropp och själ
och då kan vi minska inflytandet som negativa känslor har på båda.
Jag ska visa dig.
Stå upp med fötterna axelbrett isär.
Tårna pekar framåt.
Och böj på knäna lite.
Mycket bra.
Först, andas djupt.
Andas in.
Och andas ut.
Andas in.
Och andas ut.
Blunda.
Stå där tyst.
Stå där
och uppmärksamma bara naturliga saker.
Lukterna i rummet.
Luftens rörelser.
Den omisskännliga känslan att röra vid något speciellt.
Ljud som vi normalt inte registrerar.
Det finns ingen skärm för filmen i ditt huvud,
som dina sinnen är helt upptagna med nuet.
Och du kan använda din andning
för att fokusera på positiva saker.
Och det kommer att förändra alla skitstövlar runt mig?
Nej. Då hade jag inte varit här. Då skulle jag andas bort onda människor.
Men du kan förändra hur du reagerar på skitstövlarna.
Om nån på jobbet eller i din familj gör dig galen,
andas.
Vi tar oss an det tillsammans under de kommande 12 veckorna.
Du kommer att ha druckit mängder med grönt te,
och du kommer att kunna hantera skitstövlar på jobbet bättre.
Och du ska skapa tidsöar för din dotter
där du kan koncentrera dig på henne.
Ingen mobil, inget jobb.
Bara Emily.
Du klarar det.
Okej, vi börjar om.
Vänd dig om. Tårna pekar framåt. Fötterna axelbrett isär.
Fötterna är parallella. Din core stödjer kroppen.
Andas in.
Andas ut.
Det var inte lätt att integrera mindfulness i min vardag.
Diemel!
Sätt ner hela foten.
Rulla ner foten mjukt.
Känn medvetet varje centimeter av din fotsula.
DRAGAN S. SVARA
Att inte svara var tabu på mitt jobb.
DRAGAN S. SVARA
-Ja. -Förstått?
Jag förstår.
Förstår du?
Dina knän blir varma.
Men så fort min mobil stängdes av fick jag färre klagomål.
Dragan blev arg på radioskugga och mobiloperatörer.
Jag skapade tidsöar åt Emily som ingen kunde avbryta.
MISSADE SAMTAL DRAGAN S., ADVOKATBYRÅN
Och Breitner hjälpte mig och Katharina.
Han sa att vi skulle bo isär ett tag för att hjälpa mig fokusera.
Till min förvåning blev Katharina jätteglad.
Hon var glad att mannen hon grälade med flyttade ut,
och att mannen hon hade gift sig med besökte henne regelbundet.
Och det var bra för mig också. Jag var mindre pressad.
Och jag blev mer medveten på jobbet.
Att ta korta pauser för att andas minskar spänningen du känner
när du avundas nån annan.
Inte illa. Han är redan partner.
Och han gick med tre år efter dig, Diemel.
Stå, och lyssna bara till de naturliga sakerna.
Ljud som vi normalt inte registrerar.
Gratulerar.
Första steget på din medvetna resa. Du kanske provar den avancerade kursen.
ATT SAKTA NER I SNABBSPÅRET
Tack.
-Hej. -Hej.
-Vad gör du här? -Va? Sa vi inte tio?
Jo, precis. Klockan är 10.
-Ja. -Pappa!
Hej! Mår du bra, raring?
-Jag är taggad. -Jag också.
Ja? Redo att gå? Okej, då.
-Kan du hämta din ryggsäck? -Ja.
Okej.
-Okej. -Tjoho!
Här är alla hennes saker.
En outfit per dag, och ett ombyte.
-Ja. -Tre baddräkter.
Hon måste byta om när hon har simmat för att förhindra urinvägsinfektion.
Det här är hennes favoritflingor.
Tillsätt inte för mycket mjölk, då får hon det på kläderna.
Ha på solkräm var fjärde timme.
Jag kollade appen. UV-index är extremt högt den här helgen.
Hon får inte gå och lägga sig för sent, då stör det hennes rytm.
Och håll henne långt borta från maffiaidioterna.
-Ja. -Björn, förstår du?
Ja, Katharina.
Jag svär att om jag känner av minsta gnutta maffiavibbar
så ställer jag in.
Så klart.
Då åker vi nån annanstans. Vi ska inte förstöra din spahelg.
-Det handlar om Emily, inte mig. -Ja.
Emily har sagt att hon har en tidsö med pappa i en vecka.
Tidsö!
Jag menar allvar. Det är upp till dig att få det att funka.
Ni har aldrig varit borta en helg tillsammans.
Helg! Ja! Helg!
Katharina, jag lovar att allt kommer att gå smidigt.
Okej? För Emily, för mig och för dig med.
Jag vill bada. Kom nu, pappa.
Okej.
-Okej. -Pappa!
Vi måste prata om Emilys förskoleplats när ni kommer tillbaka.
Vi har fått avslag hittills.
Ja. Okej.
-Solkrämen. -Ja.
Väskan.
Är det allt?
-Det är allt. -Okej.
-Ciao. -Hej då.
-Var fjärde timme, okej? -Ja.
Pappa, jag kan inte äta mer.
Okej, vänta lite.
Så mycket?
Är det allt? Ja?
Så.
Borta.
DRAGAN S.
Fan.
Du får inte säga fan.
Fuck.
Det är bättre.
Ignorera det.
Men det kan vara ett problem med huset vi ska till.
Som om Dragan bestämt sig för en fest med 20 horor och kokain.
-Ja? -Var är du?
Hej. Emily är med mig, och hon hör dig också.
-Vi ska till… -Åt helvete med Emma-Lou.
Jag behöver dig här. Nu. Vi ska ut och äta glass.
Ja! Glass!
Glass!
Det var inte den sortens glass som Emily hade i åtanke.
Det var ett kodord.
Dragan hade bara använt det en gång, i en nödsituation.
Och det betyder att jag måste träffa honom.
Oavsett var jag är eller vad jag gör.
Är allt okej?
Ja.
Pappa måste till kontoret en snabbis.
Men sen ska vi köpa glass.
Ja!
Jag antar att du inte har några kundmöten idag?
Jo, det har jag.
Så jag vill veta om fröken Kerner är här idag.
Praktikanter tilldelas till delägare, inte till anställda.
Och de är inte barnflickor.
Det skulle du veta om du var kapabel att ta hand om ett barn.
Fru Bregenz.
Jag är så ledsen att du är bitter
för att du tjänar en bråkdel av vad advokaterna gör,
och som du jobbar för på helgerna, eftersom du inte har nån familj.
Men att skoningslöst utöva den lilla auktoritet du har fått
kommer inte att göra det lättare att hantera din frustration.
Kom, Emmi. Vi får kolla om Doro är här.
Pappa, bor den gamla damen här?
Ja, på sätt och vis gör hon det.
Gamla fru Bregenz ser till att allt är i sin ordning här.
-Hej, Doro. -Hej.
Kan min dotter vara med dig i 30 minuter medan du färglägger?
Det fanns en glassbar här som var stängd för det mesta.
Jag hade hyrt den genom ett av Dragans dotterbolag.
Det var en avskrivningskostnad.
Man kunde bara nå personalrummen genom att ta hissen.
Det fanns bara två nycklar.
En till Dragan och en till mig.
KÄLLARE
Äntligen.
Var har du varit?
Jag var på väg till sjön med Emily.
Vem är Emily?
Min dotter.
Ja, jag vet.
Jag älskar ungar.
Okej. Vad händer?
De letar efter mig.
Varför?
För att en knarkkurir blev lite blåslagen.
-Varför letar de efter dig? -Jag gav honom blåmärkena.
Och för att den jäveln är död nu.
-Ursäkta? -Ja, död.
Okej.
Okej. Vad hände?
Toni sa att nån sålde droger på vår mark för halva priset.
Okej, men varför kunde inte Toni hantera det som din narkotikapolis?
Han sa att Boris killar låg bakom det.
Kuriren levererade droger till Igor på en parkeringsplats.
Och att han sålde dem på vårt område.
Vi råkade vara i närheten.
Och det var skäl nog att åka dit och döda honom?
Nej, fattar du inte? Jag slog inte ihjäl honom.
Jag slog ihjäl Igor. Boris Igor.
Dragan, när en kartellboss dödar en annan kartellboss högra hand,
det är riktigt illa.
Ja, jag vet!
Sascha och jag ville bara visa honom var gränserna går.
Sen spårade det ur.
Chefen.
Nej, inte nu.
Okej.
Finns det vittnen?
Så ja.
Ja. En jäkla turistbuss körde in på parkeringen.
-Med närsynta pensionärer, eller hur? -Nej, med 12-åringar.
På en klassresa eller nåt.
-Hur många av dem såg? -Jag vet inte.
Hur många får plats i en buss? 50 eller nåt.
Och hur många hade mobiler och filmade allt?
Antagligen alla. De får väl såna alltför tidigt?
Vi pratar om 50 videor som visar dig slå ihjäl nån
inför 50 skolbarn, eller hur?
Ja.
Är videorna redan online?
Ja.
Men de är skakiga.
Vi kan lämna in en protest. Visa honom.
Hjälp!
Är det Igor?
Den där. Det är jag.
Ja.
Varför brinner han?
Vi tände en eld under arslet på honom. Jag sa ju att det gick överstyr.
Och knarkkillen?
Det är grejen. Han hade inga droger.
Han ville sälja en låda med handgranater.
Men Igors röv brann redan.
Kan det vara så att tipset om drogerna var en bluff
som vi alla nu sitter i skiten för?
Hur skulle jag kunna veta en jävla buss skulle dyka upp med barn i den?
Vilken sorts förare tar barn till en parkeringsplats på natten
där folk gör affärer?
Vem gör det? Det kan man inte göra!
Jag älskar barn.
Okej.
Han kommer in!
Ni såg ingenting.
Jag ska döda er!
Okej.
Vad ska jag göra nu?
-Du är advokaten. Du löser det. -Ja, precis, en advokat. Inte en fixare.
Och när det blir så här stort, når även jag mina gränser.
Gör dina advokatgrejer nu!
Annars får du tugga jord!
Hallå?
Sluta flämta.
Okej, alternativ ett.
Överlämna dig till polisen.
Men jag kan inte få ut dig med de bevisen.
-Överlämna mig? -Okej, alternativ två.
Du överlämnar dig inte.
Men då är ditt största problem Boris, Inte polisen.
Våra roller har varit tydligt definierade i åratal.
Mina problem, din lösning.
Så kom igen!
Lösning!
Så göm dig tills dammet har lagt sig.
Så i 30 till 40 år.
Det ska vi göra.
-Det var ett skämt. -Varför?
Du kan inte ens lämna byggnaden. Poliserna är överallt!
Jag lägger mig i din bil och du kör ut mig ur stan.
Nej. Snälla, kom igen. Jag har mitt barn med mig.
-Jag kan inte köra dig genom Europa. -Inte Europa. Bara ut ur stan!
Och ditt barn är en bra täckmantel. Emma.
Emily. Ungen vars helg du förstör heter Emily.
Skit i ungen. Det är mitt liv vi pratar om!
Jag går till garaget och du hämtar ditt barn.
Sen kör du mig till huset vid sjön.
Med din Emilia.
Hon heter Emily, din jävel!
Va?
Ingen kallar mig
en jävel.
Tur att jag behöver dig, annars vore du död nu.
Och din dotter också. Förstår du?
Ja. Jag förstår.
Bra.
Och det var då det hände.
Som en stråle av himmelskt solsken från min själs mörka moln,
kände jag en total känsla av lugn.
Jag var tvungen att bli kvar i ögonblicket,
precis som Breitner och mindfulness hade lärt mig.
När jag kör en flyktbil, kör jag en flyktbil.
Och när jag är vid sjön, är jag vid sjön.
Så enkelt var det.
Det var ingen idé att tänka bortom det.
Jag visste inte vad som skulle hända senare.
Pappa!
Jag var fullt medveten om att jag bröt mot alla delar av mitt avtal med Katharina.
Och än värre, jag tänkte köra med en psykopat i bakluckan
till semesterhuset där jag hade planerat att koppla av med min dotter.
Jag tänkte på Emily. Jag tänkte på mitt liv.
Om jag ville rädda dem båda var jag tvungen att göra som Dragan ville.
Och om jag gjorde som Dragan ville
skulle inget bli sig likt igen.
Undertexter: Sarah Wallin Bååth