En ole väkivaltainen ihminen.
Päin vastoin.
En ole eläessäni ollut tappelussa.
Olin 42-vuotias, kun tapoin ensimmäisen kerran.
Sitä seuraavalla viikolla luku oli jo melkein puolisen tusinaa.
Mutta aikeeni olivat hyvät.
Se oli loogista seurausta uudesta tietoisesta asenteestani elämään,
jonka omaksuin, jotta ammattini myötäilisi täydellisesti perhe-elämääni.
MURHAT JA MINDFULNESS
Kolme kuukautta sitten tilanne oli toinen.
Olin yhtä kaukana mindfulnessista kuin päämieheni vapaudesta.
Hänet löydettiin eräänä iltapäivänä koruliikkeestä -
valitsemassa kihlasormusta.
Rahan sijaan hänellä oli taskussaan ladattu ase.
Sormus ei miellyttänyt, joten hän löi kauppiasta aseella -
ja tönäisi tämän päin vitriiniä.
Koska hälytin oli jo lauennut, vastaaja otettiin kiinni.
Haluatteko kommentoida näitä syytöksiä? -Emme. Päämieheni haluaa pysyä vaiti.
Voin vakuuttaa, että tämä oli yksittäinen, ikävä tapaus,
jota hän katuu syvästi.
Tämän kaiken taustalla on halu integroitua osaksi yhteiskuntaamme.
Herra Cumgülin avioliitto- ja perhearvot osuvat yksiin omiemme kanssa.
Hän halusi sormuksella -
vahvistaa pitkäaikaista suhdettaan saksalaiseen tyttöystävään.
Haen pidätysmääräyksen kumoamista.
Herra Cumgül ei pakene tai uusi rikosta. -Hänellä on rikosrekisteri.
Ei väkivaltarikoksista.
En näe syytä olettaa, että päämieheni on pakoriski.
Hänellä on pitkäaikainen tyttöystävä, lähes morsian.
Hänellä on vakituinen työpaikka ja pysyvä osoite.
Vanhempiensa luona.
Mutta jos tämä ei riitä, olemme valmiita maksamaan takuut.
Päämieheni kuukausitulot ovat 1 500 euroa verojen jälkeen.
Tämän luvun perusteella 3 000 euroa olisi kohtuullinen summa.
Hän vihaa kaltaisiani.
Enkä syytä häntä siitä.
Kun olin idealistinen oikeustieteen opiskelija,
minusta tuollainen roisto olisi saanut lusia linnassa muutaman vuoden.
Mutta vuosien kokemuksellani puolustusasianajajana -
sain ääliön vapaaksi takuita vastaan parissa tunnissa.
Tuolla hän on. -Hei!
Kiitos, herra lakimies. -Eipä kestä.
Hän vapautti minut. -Kiva kello.
No? Tänään juhlitaan, vai mitä? -Sinulla on ehkä muita suunnitelmia.
Saakeli.
Mitä hän haluaa? -Häivytään täältä.
Näiden roistojen pomo ja pääasiakkaani oli Dragan Sergowicz.
Huumeita, prostituoituja, aseita.
Ei hyvä yhdistelmä, jos minulta kysytään.
Minun piti auttaa Draganin väki pois vaikeuksista -
sekä päivittää jatkuvasti hänen yrityssalkkuaan -
ja pitää hänen toimintansa syyttäjän tutkan alla.
Työni tarjosi perheelleni hyvän elämän. Ilman minua, valitettavasti.
Olin aina myöhässä tai en lainkaan paikalla.
Jopa todella tärkeinä hetkinä.
Pystyin harvoin tekemään asialle mitään. Muut omistivat aikani.
Moi.
Sain silti syyt niskaani.
Helkkari.
Ainakin etusijalle asettamasi tyypit voivat luottaa sinuun.
Voisimmeko edes jutella hetken ennen kuin aloitamme syyttelyn?
Sinun ei tarvitse nähdä tytön surua.
Vaikka rakkautemme ei ollut täysin kuollut,
emme olleet hoitaneet sitä tarpeeksi perheemme kasvaessa.
Asiat olivat kuin monilla menestyneillä nuorilla perheillä:
perseellään.
Minulla ei ole energiaa riidellä kanssasi, mutta emme voi jatkaa näin.
Tässä.
Tämä ehkä auttaisi sinua.
MINDFULNESSILLA SISÄISTÄ RAUHAA JA HARMONIAA
Mindfulness, vai?
Oikeastiko?
Älä jaksa.
Pidät sitä paskana, koska se tuli minulta. -En, vaan koska se on paskaa.
Kuulehan.
Tiedän, ettet muutu vuokseni. Et enää. Eikä sinun tarvitsekaan.
Mutta ehkä Emilyn vuoksi.
Anteeksi, kultaseni.
En päässyt tänään.
Mutta korvaan sen, jooko?
Jos olin kotona, tein kaiken väärin.
Jos tulin kotiin liian myöhään, sekin oli väärin.
Ei siis ollut muuta vaihtoehtoa kuin sukeltaa syvemmälle vihaamaani työhön.
Huomenta. -Huomenta.
Kuulemiin.
Huomenta. -Herra Diemel.
Tarvitsen kuittauksen.
Hän on yhtiön paras. -Katsotaan.
Tosiaan.
Eikö teitä kutsuttu?
Hän tiesi, ettei minua ollut kutsuttu. Olin asianajotoimiston Tuhkimo.
Pahoitteluni.
Tein likaisen työn, mutta minua ei ikinä kutsuttu tansseihin.
Puolustusasianajajan työn lisäksi -
kanavoin Draganin hämärät tulot lukemattomiin säätiöihin,
rahtiyhtiöihin ja franchising-yrityksiin.
Huomenta. -Huomenta.
Tienasin elantoni tekemällä hyviä asioita pahoille ihmisille.
Minulle oli toki selvää, ettei luomani järjestelmä ollut hyvä.
Ei muille, ei itselleni, eikä perheelleni.
MINDFULLNESSILLA HYVINVOINTIA
Minun oli tehtävä muutos.
Mindfulness oli vain uusin versio samasta vanhasta esoteerisesta roskasta,
joka herätettiin ajoittain henkiin eri nimillä kaupitellen.
Pidin sitä täytenä sontana.
Mutta olisin muuttanut Sodomasta Gomorraan tyttäreni takia,
jos edes toisessa kaupungissa perheemme voisi kukoistaa.
JOSCHKA BREITNER MINDFULNESS-OHJAAJA
BREITNER - 17 MIN SITTEN TÄNÄÄN KLO 11.00
Tulkaa peremmälle.
Kiitoksia.
Tapaamisemme oli kello 11.
Olen rehellisesti sanoen iloinen, että edes ehdin.
Kävisin mielelläni ohjelman läpi hieman nopeammin. Maksan saman hinnan.
Juokseminen ei lyhennä tietä.
Määränpäähän saapuu silti nopeammin.
Vaimoni mielestä tämä tekisi minulle hyvää, mutta…
Olen ehkä väärässä paikassa. -Ette ole.
Olen tuntenut teidät 20 minuuttia. Tämä on juuri oikea paikka teille.
Emme ole tunteneet 20 minuuttia. Olen ollut täällä vasta kolme.
Mutta olisitte voinut tulla 20 minuuttia sitten.
Kulutitte ensimmäiset 15 minuuttia johonkin muuhun.
Sitten mietitte ulkona kolme minuuttia, soitatteko ovikelloa uudelleen. Eikö?
Kyllä.
Näiden kolmen minuutin aikana olen oppinut,
ettette pidä hyvinvointiinne liittyviä tapaamisia sitovina.
Annatte muiden määrätä prioriteettinne.
Ja te -
ette kestä hiljaisuutta.
Ei hullumpaa.
Kyllä vain.
Ja jos siksi ette halua seksiä kanssani, tämähän on kuin kotona olisi.
Joschka Breitner. Hienoa, että tulitte. -Björn Diemel.
Saisinko espresson?
Kertokaa viisi asiaa, joiden takia tulitte tänään.
Haluaisin itse asiassa harjoitella hiljaisuuden kestämistä.
Ettekö halua puhua itsestänne? -Olen lakimies. Puhun mieluummin muista.
Kokeilkaa.
No…
Vuorokaudessa ei ole tarpeeksi tunteja. En ehdi rentoutua.
Minulla on paineita töissä ja kotona.
Olen herkkä. Olen stressaantunut. En näe tytärtäni tarpeeksi.
Kaipaan häntä. Vaimoni ei arvosta työtäni.
Töissä minua ei arvosteta. -Ettekä osaa laskea.
Anteeksi mitä?
Yhdeksän viidestä syystänne ovat klassisia stressin oireita.
Kuulutte juuri tänne jo niidenkin takia.
Ei hassummin.
Tiedättekö lainkaan, mitä mindfulness on?
En, mutta oletan, että maksan tiedosta paljon.
Ei. Saitte jo tietää sen ilmaiseksi, kun odotitte ulkona.
Se meni kai minulta täysin ohi. -Se juuri on asian ydin.
Seisoitte ulkona kolme minuuttia miettien, soitatteko kelloa uudelleen.
Monenako noista 180 sekunnista ajattelitte jotain muuta?
Kaikkina.
Missä olitte henkisesti?
Oikeudessa, asianajotoimistossa, asiakkaani kanssa,
tyttäreni luona, viimeisessä riidassa vaimoni kanssa.
Riittääkö tuo?
Olitte siis ainakin viidessä paikassa kerralla päänne sisällä.
Se liittyy tunteisiin, jotka yhdistätte niihin.
Oliko siitä hyötyä?
Tuskinpa vain.
Miksi teitte sen?
Se vain tapahtui.
Jos päämieheni sanoisi noin oikeudessa, käskisin tukkia suun.
Mindfulness tarkoittaa, ettei tätä enää tapahdu.
Kun olette oven edessä, olette oven edessä.
Kun riitelette vaimon kanssa, riitelette vaimon kanssa.
Mutta kun on oven edessä ja riitelee henkisesti vaimonsa kanssa…
Se ei ole lainkaan tietoista toimintaa. Se on vain typerää.
Miten seison tietoisesti oven edessä?
Sen kuin seisotte tekemättä mitään.
Suljette mielestänne pois kaiken, mikä ei liity nykyhetkeen.
Entä jos ajatukset harhailevat? -Hengittäkää.
Hengitys on keskeinen työkalu mindfulnessissa.
Siihen syventymällä keskitymme kehon ja mielen yhteyteen,
mikä voi vähentää negatiivisten tunteiden vaikutusta.
Tulkaa, minä näytän.
Seisokaa jalat hartioiden leveydellä. Varpaat osoittavat eteenpäin.
Taivuttakaa polvia hieman.
Oikein hyvä.
Aloitetaan hengittämällä syvään.
HENGITYS
Hengittäkää sisään.
Ja ulos.
Sisään.
Ja ulos.
Sulkekaa nyt silmänne.
Seisokaa hiljaa.
Seisokaa ja kiinnittäkää huomiota vain luonnollisiin asioihin.
Huoneen hajuihin.
Ilman liikehdintään.
Siihen erehtymättömään tunteeseen, kun koskettaa jotain tiettyä.
Ääniin, joita emme yleensä kuule.
Päässä pyörivälle elokuvalle ei ole tilaa, kun aistit keskittyvät täysin nykyhetkeen.
Voitte käyttää hengitystä keskittyäksenne positiivisiin asioihin.
Muuttaako se kusipäät ympärilläni?
Ei. Silloin en olisi täällä. Hengittäisin pahat ihmiset pois.
Mutta näin voitte muuttaa sitä, miten reagoitte kusipäihin.
Jos joku töissä tai kotona tekee teidät hulluksi,
hengittäkää.
Ei huolta. Selätämme tämän yhdessä seuraavien 12 viikon aikana.
Ette vain juo litroittain vihreää teetä,
mutta samalla opitte kestämään ne kusipäät paremmin.
Samalla ehditte viettää laatuaikaa tyttärenne kanssa,
jotta voitte keskittyä häneen täysin. Ei kännykkää, ei töitä. Vain Emily.
Pystytte siihen.
No niin. Aloitetaan alusta.
Kääntykää. Varpaat eteenpäin, jalat hartioiden leveydelle.
Jalkaterät samansuuntaisesti. Keskikeho tukee ryhtiä.
Hengittäkää sisään.
Ja ulos.
Mindfulnessin yhdistäminen elämään ei ollut aluksi helppoa.
Diemel!
Koko jalkaterä koskettaa maata.
Astukaa tasaisesti jalallenne.
Tuntekaa tietoisesti jokainen sentti jalkapohjastanne.
DRAGAN S. VASTAA
Vastaamatta jättäminen oli tabu työssäni.
DRAGAN S. VASTAA
Ymmärrän kyllä. -Menikö se perille?
Menikö se perille?
Polvet tuntuvat lämpimiltä…
Mutta kun puhelin oli pois päältä, minua ei syytelty.
Dragan hermostui katvealueille ja operaattoreille.
Loin Emilyä varten aikasaarekkeita, joita kukaan ei voinut häiritä.
VASTAAMATTA JÄÄNEET PUHELUT DRAGAN S. - TOIMISTO
Breitner auttoi jopa Katharinaa ja minua.
Hän neuvoi meitä asumaan erillään. Se auttaisi minua keskittymään.
Yllätyksekseni Katharina oli siitä iloinen.
Nyt riitaa aiheuttanut mies muutti pois talosta -
ja mies, jonka hän joskus nai, alkoi käydä hänellä kylässä.
Se oli hyväksi minullekin. Minulla oli vähemmän paineita.
Minusta tuli myös tietoisempi töissä.
Pidin lyhyitä hengittelytaukoja, jotka vähensivät jännitystä,
kun kadehdin jotakuta toista.
Ei hassummin. Hänestä tehtiin jo kumppani.
Hän tuli yhtiöön kolme vuotta jälkeesi, Diemel.
Seisokaa ja kiinnittäkää huomiota vain luonnollisiin asioihin.
Ääniin, joita emme yleensä kuule.
Onneksi olkoon.
Ensimmäinen askel matkalla tietoisuuteen. Ehkä kokeilette jatkokurssia.
OPI JARRUTTAMAAN KIIREESSÄ
Kiitos.
Moi. -Heippa.
Mitä sinä täällä teet? -Mitä? Emmekö sopineet kymmeneltä?
Aivan. Kello on kymmenen.
Niin. -Isi!
Moi! Mitä kuuluu, kulta?
Olen innoissani. -Minäkin.
Niinkö? Oletko valmis? Selvä.
Menetkö hakemaan reppusi? -Joo.
No niin.
Katso. Tässä ovat tavarat. Yksi asu päivässä ja vaihtovaatteet.
Kyllä. -Kolmet uikkarit.
Vaihda ne aina, kun hän ui. Siten estämme pissatulehduksen.
Tämä on hänen lempimysliään.
Älä pane liikaa maitoa, tai hän läikyttää sitä vaatteille.
Lisää aurinkorasvaa neljän tunnin välein.
Katsoin sovelluksesta. UV-indeksi on tosi korkea viikonloppuna.
Hän ei saa mennä nukkumaan liian myöhään, koska se häiritsee rytmiä.
Pidä hänet kaukana niistä mafian idiooteista.
Okei. -Björn, ymmärrätkö?
Kyllä, Katharina.
Vannon, että jos tunnen vähääkään mafiaviboja, lähdemme.
Tietenkin.
Menemme muualle. Emme pilaa kylpyläviikonloppuasi.
Tässä on kyse Emilystä, ei minusta. -Joo.
Hän on hokenut aikasaarekkeesta isin kanssa jo viikon.
Aikasaareke!
Björn, olen tosissani. Tämä on nyt sinun vastuullasi.
Ette ole viettäneet viikonloppua kaksin. -Viikonloppu! Jee!
Katharina, takaan, että kaikki sujuu hyvin.
Onko selvä? Emilylle, minulle ja sinullekin.
Haluan mennä uimaan. Tule, isi.
Isi! -Selvä.
Kun palaat, puhumme Emilyn päiväkotipaikasta.
Hän ei vielä ole päässyt mihinkään. -Selvä. No niin.
Aurinkorasva. -Joo.
Reppu.
Oliko siinä kaikki? -Kyllä.
Moikka. -Heippa.
Neljän tunnin välein. -Jep.
Isi, en jaksa enää syödä.
Selvä. Odota hetki.
Näinkö paljon?
Oliko siinä kaikki?
Noin.
Hoidettu.
Paskat.
Ei saa sanoa "paskat"!
Fuck.
Tuo on parempi.
Älä vastaa siihen.
Mutta ehkä puhelu liittyy taloon, jonne menemme.
Ehkä Dragan päätti pitää juhlat 20 huoran ja koksun kera.
Niin? -Missä olet, jäbä?
Moi, Dragan. Emily on kanssani. Hän kuulee sinut.
Ajamme… -Paskat Emma-Lousta!
Tarvitsen sinut tänne. Heti. Menemme hakemaan jäätelöä.
Joo! Jätskiä!
Jätskiä!
Kyseessä ei ollut se jäätelö, joka Emilyllä oli mielessä.
Se oli koodisana.
Dragan oli käyttänyt sitä vain kerran hätätilanteessa.
Minun piti heti mennä tapaamaan häntä. Ihan sama, missä olin ja mitä tein.
Oletko kunnossa, isi?
Isin pitää käydä toimistolla nopeasti. Sitten menemme jätskille.
Joo!
Teillä tuskin on asiakastapaamisia tänään.
Väärin. Kyllä on.
Voisitteko kertoa, onko neiti Kerner täällä tänään?
Harjoittelijat annetaan kumppaneille, ei työntekijöille.
Eivätkä he todellakaan ole lastenhoitajia.
Tietäisitte sen, jos osaisitte hoitaa lasta.
Rouva Bregenz. Olen pahoillani, että olette katkera,
koska tienaatte vain murto-osan asianajajien palkasta,
vaikka perheettömänä työskentelette viikonloppuisin.
Mutta vähäisen valtanne säälimätön käyttäminen -
ei tee turhautumisenne käsittelemisestä yhtään helpompaa.
Tule, Emmi. Katsotaan, onko Doro on täällä.
Isi, asuuko tuo vanha rouva täällä?
Kyllä, tavallaan asuu.
Vanha rouva Bregenz varmistaa, että kaikki toimii.
Moi, Doro. -Moi.
Voiko tyttäreni olla kanssasi puoli tuntia, kun värität?
Täällä oli jäätelöbaari, joka oli suurimman osan ajasta kiinni.
Vuokrasin sen Draganin tytäryhtiön kautta. Kirjasin sen kuluihin.
Henkilökunnan huoneisiin kellarissa pääsi vain hissillä.
Avaimia oli vain kaksi. Yksi Draganille ja yksi minulle.
KELLARI
Vihdoinkin.
Missä olit?
Olin menossa järvelle Emilyn kanssa.
Kuka Emily on?
Tyttäreni.
Aivan, niin onkin. Rakastan lapsia.
Selvä. Mitä tapahtui?
Minua etsitään.
Miksi?
Koska yksi huumemuuli on vähän mustelmilla.
Miksi he etsivät sinua? -Koska tein ne mustelmat.
Ja se paskiainen on nyt kuollut.
Mitä? -Kyllä, kuollut.
Selvä. Mitä oikein tapahtui?
Toni sanoi, että joku myi huumeita alueellamme puoleen hintaan.
Mutta miksi Toni ei hoitanut tätä itse? Hän on vastuussa huumeista.
Hän syytti Borisin tyyppejä.
Tonille kerrottiin, että muuli vei huumeita Igorille parkkiksella -
ja että hän jakoi niitä alueellamme. Satuimme olemaan niillä nurkilla.
Sekö riitti syyksi mennä tappamaan hänet?
Etkö ymmärrä? En hakannut miestä kuoliaaksi.
Hakkasin Igorin kuoliaaksi. Borisin Igorin.
Dragan, kun yhden kartellin pomo tappaa toisen pomon oikean käden,
käy huonosti.
Tiedetään!
Sascha ja minä halusimme näyttää hänelle, missä rajamme kulkevat.
Homma karkasi käsistä. -Pomo.
Ei nyt.
Onko silminnäkijöitä?
Eli on.
Kyllä. Helvetin turistibussi saapui parkkipaikalle.
Täynnä likinäköisiä vanhuksia, vai? -Ei! Saatanan 12-vuotiaita.
Luokkaretkellä tai jotain.
Moniko heistä näki? -En tiedä.
Montako mahtuu bussiin? 50 tai jotain.
Monellako oli kännykät, joilla he kuvasivat kaiken?
Varmaan kaikilla. He saavat ne vehkeet liian nuorina, eikö?
On siis olemassa 50 videota, joilla hakkaat tyypin kuoliaaksi -
50 koululaisen edessä.
Prikulleen.
Ovatko ne jo netissä?
Ovat.
Mutta ne ovat epäselviä. Voimme kiistää ne. Näytä hänelle.
Apua!
Onko tuo Igor?
Tuo tuossa. Tuo olen minä.
Miksi hän palaa?
Sytytimme tulen hänen perseensä alle. Sanoin, että se lähti käsistä.
Entä se huumetyyppi? -Sehän tässä onkin! Huumeita ei ollut.
Hän halusi myydä Igorille käsikranaatteja. Mutta Igorin perse oli jo ilmiliekeissä.
Voisiko olla, että vinkki huumeista oli huijausta -
ja siksi olemme nyt syvällä kusessa?
Miten olisin voinut tietää, että bussilastillinen lapsia saapuu?
Millainen kuljettaja vie lapset yöllä parkkipaikalle,
jossa toiset hoitavat asioitaan? Kuka sellaista tekee? Eihän se sovi!
Rakastan lapsia.
Hän tulee sisään!
Ette nähneet mitään. Tapan teidät kaikki!
Selvähän se.
Mitä pitäisi tehdä?
Olet asianajaja. Selvitä asia. -Kyllä, asianajaja. En taikuri.
Kun homma menee näin reisille, jopa minä saavutan rajani.
Tee asianajajatemppusi heti! Muuten päädyt multiin!
Haloo?
Lopeta läähättäminen!
No niin. Vaihtoehto yksi: antaudu poliisille.
En kuitenkaan saa sinua vapaaksi todisteiden takia.
Minäkö antaudun? -Vaihtoehto kaksi: älä antaudu.
Silloin suurin ongelmasi on Boris, ei poliisi.
Roolimme ovat olleet selvät jo vuosikausia.
Minä teen ongelmat, sinä ratkaiset ne. Eli siitä sitten! Ratkaise ne!
Mene piiloon, kunnes pöly laskeutuu. Noin 30–40 vuodeksi.
Sen teemme.
Se oli vitsi. -Miksi?
Et voi edes poistua rakennuksesta. Poliisit ovat kaikkialla!
Menen autosi takakonttiin. Aja minut pois kaupungista.
Ei, Dragan. Minulla on lapseni.
En voi ajaa sinua Euroopan halki. -Ei! Pois kaupungista!
Muksusi on loistava suoja. Emma.
Emily. Lapsi, jonka viikonlopun pilaat.
Paskat likasta. Kyse on elämästäni!
Menen maanalaiseen parkkihalliin. Hae muksusi. Sitten viet minut järvelle.
Sen Emiliasi kanssa.
Hänen nimensä on Emily, runkkari!
Mitä?
Minuahan ei runkkariksi kutsuta.
Onneksesi tarvitsen sinua. Muuten olisit jo kuollut.
Samaa koskee tytärtäsi. Menikö perille?
Kyllä. Asia selvä.
Hyvä.
Silloin se tapahtui.
Kuin aurinko olisi pilkahtanut sieluni tummien pilvien lomasta.
Oloni oli täysin tyyni.
Minun piti vain pysyä hetkessä,
kuten Breitner ja mindfulness olivat opettaneet.
Kun ajan pakoautoa, ajan pakoautoa.
Ja kun olen järvellä, olen järvellä.
Se oli niin yksinkertaista.
Ei ollut mitään järkeä ajatella sen pidemmälle.
En tiennyt, mitä myöhemmin tapahtuisi.
Isi!
Olin täysin tietoinen siitä, että rikkoisin sopimuksen Katharinan kanssa.
Mikä pahempaa, ajaisin psykopaatti takakontissa huvilalle,
jossa olin suunnitellut rentoutuvani tyttäreni kanssa.
Ajattelin Emilyä. Ajattelin elämääni.
Jos haluaisin pelastaa molemmat, minun tulisi totella Dragania.
Ja jos tekisin, mitä Dragan halusi, mikään ei olisi enää koskaan ennallaan.
Tekstitys: Vesa Puosi