Naozaj si to dal.
- Robte si svoju práci. - Klamete.
- Kam idete? - Rodri, čo je?
- Poďme, oci. - Necháte ho tak?
Takto pracujú profi záchranári?
Odmietajú vyšetriť pacienta.
- Vypil ocot so sódou bikarbónou. - Nenahrávaj.
Nie. Zjedol aj toto, prisahám.
Áno, vypil ocot a sódu, ale aj mydlo. Pení mu z úst.
Prestaň s týmito hlúposťami. Iní ľudia potrebujú pomoc.
Tak si rozmysli, čo hovoríš.
O čom to hovoríte? Aké hlúposti?
Videli ste ho. Umiera.
- Máme pacienta či nie? - Nie. Poďme.
- Tak poďme. - Nie, prosím. Pomôžte nám.
Juanchi je idiot, ja viem.
Robil blbosti a začalo mu peniť z úst,
ale zjedol mydlo. Prisahám.
Naložte ho, doktorka. Dáme im zľavu.
- Ako sa voláš? - Paulina.
Paulina, povedz mi pravdu.
Naozaj tam teraz niekto potrebuje našu pomoc?
Ako by nie? Čo to hovoríte?
Robte si svoju prácu.
Môj kamarát umiera. Pomoc.
Rýchlo. Naložte ho.
Necháte ho udusiť sa?
Už prestaň nahrávať, dobre? Dobre?
Prisahám.
Pomôžte nám. Verte mi.
Ideme do nemocnice s takzvanými hrdinami.
Uhni. Nemusíš to natáčať.
Prečo?
Veď radi pracujete pod tlakom.
Dobre, tu máme dedka.
Rád sa hráte na hrdinu, čo?
Ale vie vôbec, čo robí?
Kde ste študovali medicínu?
Oci. Ten debil zakašlal.
Takže mu je horšie?
Človek v tomto stave nekašle ani nekýcha.
Čo do riti? Čo sa smejete? Čo sa tam deje?
Ta krava nám klamala.
Do riti. To je Rodri Netea? Ten debilko z YouTubu?
Neverím, sleduješ ma?
Nie, nesledujem blbosti.
Ak by ste boli skutoční záchranári,
všimli by ste si to.
Máš odvahu si takto zavolať sanitku?
Chudáci. Toto musíme dať na storku.
- Marcus, stoj. - Nemôžem.
Tí parchanti neodídu bez zaplatenia.
Natoč to. Chcú nás oklamať.
Juanchi, brácho.
- Videl si tunel so svetlom? - Choď dole.
- Marcus, zastav! - Zlez dole!
Marcus, do riti, zastav!
Do riti. Debil!
Moje rameno.
Pokoj. Nehýb sa.
- Pomôžte mi otočiť ho. - Jemu nepomôžem.
Hovorím, pomôž mi!
Niekedy sa mu vykĺbi rameno. Pomôžte mu.
- Uhni. - No tak. Vstávaj.
- Vieš chodiť. Prestaň s tým. Hore. - Bolí ma rameno.
Vstávaj, ty somár!
Ty chudák. Teraz prosíš o pomoc, čo?
- Do riti! - Nechaj ho. Nechaj ho tak.
Do riti. Moje rameno.
Pomôžte mi.
Pomôžte mi, do riti.
- Čo do riti? Pomôžte mu! - Do riti. Moje rameno.
- Moje rameno, do riti. - Chceš pomoc?
Tak tu máš.
Beriete nás do nemocnice?
- Marcus, stoj! - Čo?
- Naozaj? - Do nemocnice!
- Dcérka. - O čo ti ide, mrcha?
- Povedala som, aby si zastavil sanitku! - Dobre, doktorka.
Vy chudáci. Netušíte, kto sme!
- Vstávaj. Vstávaj. No tak, idiot. - Čo?
- Marigaby.
- Vypadni. Von. Padaj preč. - Čo to, do riti, robíte?
- Nie, nie. - Vypadnite.
- Vypadni. Von. Padaj. - Chudáci.
Strč sa.
Počkať! Mám tam mobil.
- Chceš mobil? - Daj mi ho, kurva!
Nie, do riti. Kurva.
Už stačilo.
Tu máš poondiaty mobil.
Nevieš, s kým si zahrávaš.
- Odjeb sa, debil. - Strč sa!
POLNOČNÁ RODINA
INŠPIROVANÉ DOKUMENTOM POLNOČNÁ RODINA
Polytrauma, operácia, bolesť hlavy,
cievna mozgová príhoda...
SYNDRÓM TUKOVEJ EMBÓLIE? ASPIRÍN
Vždy je niečo, čo o iných nevieme.
A je pre mňa ťažké to pochopiť.
PIATY DEŇ
Hovorí, že všetko jej to napadlo na mieste. Bol to freestyle.
Ale to je blbosť. Musela to mať vymyslené.
Fakt ma to urazilo.
Marigaby?
Počúvaš ma, doktorka?
No tak. Otváram ti srdce a je ti to jedno.
Hej. Nie, počúvam ťa.
Ale pokašľal si to.
- Ako? Nič som neurobil. - Ako že „ako“?
Čo by sa stalo, ak by si vyhral?
- Vieš, ako by sa cítila? - No tak.
Nebuď taká. Len ti to rozprávam.
Tak mám pre teba radu.
Porozprávaj sa s Crisis.
Keď si to nevyrozprávate, nahromadí sa to a je to v keli.
Bude to zlé a nebudete vedieť, na čom ste,
ani kam smerujete. A tak.
- Si v pohode? - Hej. Prečo?
Lebo nechápem, čo hovoríš.
A celý deň tu sedíš a prepisuješ Bibliu, či čo.
Koho to tu nevidíme. Opustil si nás.
Odkedy je z neho Justice Bieber.
- Videli sme ťa v telke. Pristalo ti to. - Počula si?
Na sláve a peniazoch mi nezáleží, viete?
Hlavne, aby boli ľudia v bezpečí.
Áno, môj brat je hrdina.
Ale bude z neho skvelý otec.
Čo?
Áno, Marcus je kompletný balík. Postavte sa do radu.
- Maj sa. - Ahoj.
- Ale…
- Čo je s tebou? - Prečo?
Toto nemôžeš hovoriť, María Gabriela.
- Prečo? Buď ticho. - Sme parťáci.
Ďalej.
Neverím.
Viem, že sa hneváš. Ale preto som tu, Mario.
Aby som to vysvetlil.
Čo vysvetlil?
Veď sme priatelia.
Nemal som na výber.
Sedel som na zadku a čítal články, chodil na prednášky…
A ty si šiel radšej pod nôž.
Áno, ale…
Keby by som na teba čakal, tak by som dovtedy umrel.
To bolelo.
Až tak, že už asi nemôžem prijímať tvojich pacientov.
Ale, povedz, čo mám spraviť, aby som to napravil.
Povedz.
Pracuj pre mňa.
Ako to myslíš, pre teba?
Potrebujem niekoho na koordinovanie sanitiek.
Na triedenie pacientov.
Myslel som, že ťa mám pozvať na kávu alebo tak.
Pomôž mi, Ramón.
Môj človek odišiel a šéf na mňa tlačí.
Prospeje ti to. Odpočinieš si od pohotovosti.
Neviem.
Budeš mať dobrý plat.
A zdravotné poistenie. Dostaneš dokonca aj kupóny.
Tak to si cením, Mario.
Ale život v kancelárií nie je pre mňa.
Počúvaj ma, Ramón.
Tvoj životný štýl srdcu neprospieva.
Určite to pokašľali.
Potom mi to ukážeš.
Urob to pre rodinu. Premysli si to.
Písala som ti.
- Už ma ani nepozdravíš? - Ahoj.
Odpísal som ti.
Nevidela som to. Pracovala som.
Ale mám na teba otázky ohľadom Nallely.
Marigaby, nebuď tým posadnutá.
Nie som posadnutá.
Ľudia zomierajú, však? To mi je jasné.
Tak v tom prípade
musíš vedieť, že s pacientmi sa nesmieš zblížiť.
Dobre?
Ale čo. Ešte mi povedz, ako si robiť prácu.
Myslíš na príliš veľa vecí.
Dobre? Máš školu.
Sanitku. Rodinu.
Tvojho kamoša zo školy.
Chceš sa rozprávať radšej o tom?
Chcem vedieť, na čom sme. Len to.
Na ničom nie sme.
Môžeme byť s kým chceme.
- Sme dospelí. - Tak zabudni na to dievča.
Zomrela.
Dobre? Koniec. Nemôžeš zachrániť všetkých.
Si debil.
A ja krava, lebo som si myslela, že máme niečo spoločné.
Marigaby, počkaj.
Dobre. Doviedli ste ma až sem.
Môžete už ísť?
Chvíľu ostaneme.
Viete, čo ma bolí najviac?
Vaša nedôvera.
Dobre. Choď dnu. Vidíme ťa.
Hej.
Správaj sa slušne.
- Čo robíš? - Dnu!
- Pekné, nie? - Čo?
Nuž, toto.
Zaviesť deti do školy.
Robiť to spolu.
Oživuje to spomienky.
Veď si nikdy nebral deti do školy.
Vrátil si sa unavený zo sanitky a hneď si zaspal ako medveď, pamätáš?
Áno. Tak je pekné to robiť prvýkrát.
Už viem, kam tým mieriš.
Už sme to preberali.
Nie, len tak sa rozprávam.
Viem, že ten bozk ti asi vyslal zmiešané signály.
Ale…
Skvelý bozk.
Nevrátime sa k sebe.
Nikdy nehovor nikdy, Lety!
Bola by to katastrofa.
Nie. Boli by sme tam, kde predtým.
Ani nie. Nie, som iný muž.
Som Ramón budúcnosti.
A Ramón budúcnosti nemá nič spoločné s Ramónom minulosti.
- Podľa mňa si rovnaký. - Nie, nie.
Hľadám si prácu v kancelárii.
- Mám ponuky. - Naozaj?
Áno. Zdravo jem.
Tak to som rada.
Ale môžeme byť iba priatelia.
Pre deti to je tak lepšie.
Dobre. Fajn.
- Priatelia. - Priatelia.
S výhodami.
No tak, Ramón, prosím.
Správaj sa!
Prečo si bola taká?
Kto chcel ísť samostatne?
Cristina, to preto, aby sme mali väčšiu šancu.
- Bola si vo finále a vyhrala si. - A?
Ale nemusela si ma strápniť,
pred mojou rodinou.
Bola tam moja mama, otec, brat a tebe to bolo fuk.
Prečo?
Ublížil si mi.
Lebo si ma opustil.
Chcel som, aby sme vyhrali, nie ťa opustiť.
Nemôžem vrátiť čas a napraviť to…
ale môžeme prebrať, čo sa medzi nami deje.
Pamätáš, že som tehotná?
Do riti, nezabudol som.
Tak čo budeme robiť?
Čo len chceš.
Viem, že čo chcem ja.
Ale prosím ťa, povedz niečo. Pomôž mi sa rozhodnúť.
Povedal som. Ako chceš ty.
Čo len chceš, Crisis.
Buď chlap. Čo budeme robiť?
Pozri, Crisis.
Kto som?
Marcus.
Sme Marcus a Crisis.
Však?
Klape nám to.
Viem, čo urobíme.
Budeme mať dieťa.
A rodine povieš, že odchádzame.
Tamayová, kde si?
Skúška sa už začala!
Do riti.
Hej, pozor!
Do riti. Pustite ma dnu.
Čo pre vás môžem urobiť, pani záchranárka?
Už nie som záchranárka.
Už vás nebaví byť v telke?
Prišla som kvôli skúške.
Akej skúške?
Tej, kam ste neprišli?
Viem, že to sa nemá.
Preto by som chcela ďalšiu šancu.
To by nebolo pre spolužiakov fér.
Viem. A bežne by som o to nežiadala,
ale snažím sa robiť veci správne.
Naozaj sa snažím.
Dobre.
Len tentokrát môžete skúšku absolvovať neskôr.
Naozaj?
Ako hovorím.
Ďakujem.
Viete, v poslednom čase mi nič nevychádza.
Samozrejme, aby ste prešli, musíte dosiahnuť 80 %, aby to bolo fér.
Ďakujem. Áno.
A len preto, lebo verím, že máte pred sebou budúcnosť.
Nie ste taký hrozný, ako hovoria.
Toto je vaša posledná šanca.
Nezahoďte ju.
Ďakujem.
Marigaby.
Čo chceš?
Doučujem tu.
Nemusíš nič vysvetľovať.
Dobre.
Čau.
Ahoj.
Pamätáš, čo máš robiť?
Áno, nie je to také ťažké.
Niekedy zabúdaš.
Ako s hlavnými mestami.
Tých štátov je veľa. Nie je to moja vina.
Rýchlo. Naši nevedia, že som tu.
Čo si im povedala?
Že trénujem na matematickú olympiádu.
A na matike som povedala, že mám balet.
A na balete, že sa musím učiť.
Ako ti to všetko prechádza?
Musíš byť vždy o krok vpred.
Neviem.
Bojím sa.
Nechcem žiadne problémy.
Pamätaj, že to robíme pre naše podnikanie.
Nechceš vlastné peniaze?
Byť nezávislý?
Áno, chcem.
Tak čo teda?
Chcem ti pomôcť.
Oci, Pikina mama po ňu príde von.
Povedala, že ma zavezie k mame.
Áno, máme to po ceste.
Dobre, dobre. Ďakujem.
Som rád, že ťa sem mama pustila.
Áno, vysvetlila som jej to a všetko pochopila.
Dobre.
Vieš, že si tu vždy vítaná.
Máš na tohto tupca dobrý vplyv.
Tak počúvaj všetko, čo ti kamarátka povie.
To isté mu hovorím aj ja.
Dobre, mama ma už asi čaká.
- Dovidenia, pán Ramón. - Maj sa.
Uvidíme sa, oci.
Nuž…
je to na tebe.
Pamätaj, potrebujeme fotky kostí,
zlomenín, otvorených zlomením, krvi, vnútorností.
Čím viac krvi, tým lepšie.
- A pošli to mne. - Áno.
Možno to nie je dobrý nápad.
Veď si statočný, nie?
Dokáž to.
Bež!
Choď. Choď.
Druhá strana.
Zastavíme sa u mamy.
Prečo?
Uvidíš.
Môj mobil.
Len som chcel niečo odfotiť.
„Len som chcel niečo odfotiť.“
Sadni si dozadu.
Choď.
- Padaj. - Načapali ťa.
Ahoj, kamoš.
Už sme ťa išli hľadať.
Prídeš po mňa zajtra?
Neviem. Uvidíme.
Dobre. Ahoj, oci.
Už mi to druhýkrát neurob. Ani ty ani Pika.
Poď.
- Okuliare ti pristanú. - Hej.
- Maj sa. - Hej, Luke, počkaj.
Ďakujem za to, aký si k nám bol.
A za okuliare.
Nie, tým sa netráp.
Ale môžem radu?
Nebuď pre svoje deti len šéf.
Buď aj ich otec.
Nech vidia to, čo ja. Dobrého chlapa.
A vieš, ako to viem?
Lebo ja by som túto situáciu nezvládol tak dobre,
ako ty.
Vieš, ja ako budúcnosť a ty minulosť.
A to, že som s mamou tvojich detí.
Ramón, prijmi Božiu ruku.
Dokáže osvietiť aj najtemnejšie chodníky.
- Ďakujem. - Boh ti žehnaj.
Prekliaty kňaz mi chce dávať rady. Kto si myslí, že je?
Môj cieľ je iný Ja som teraz ten, čo účty platí
Už nepijem na ulici A nekričím po polícii
Už niet prachov, ktoré by sa našli…
- Čo je? - Decká.
Som váš šéf, ale aj váš otec.
Ako sa máš, Marcus?
Ja?
Som v pohode. Všetko ok, Ramón.
- Niekto ti niečo povedal? - Akože čo?
Nič. Som v pohode.
A ty, Marigaby? Ako sa máš?
Čo ti je? Si nejaký divný.
Nie, som v pohode.
Len chcem vedieť, ako sa máte.
Lebo vás ľúbim.
Počuj, Ramón.
Dúfam, že zase neumieraš.
Ale, čo do…
Tak nie.
Ako sa má obľúbená sanitka?
Carmencita. Dobre.
Máš pre nás niečo?
Ako ďaleko ste od severnej časti?
Pätnásť minút?
- Máme hovor. - Desať.
Dieťa v bezvedomí. Zúfalá matka.
Blízko Námestia Luisa Cabrera.
Ideme tam. Pošli adresu.
Jasné.
Som presný ako hodiny
Dám si vyššie nohavice Už kašlem na rýmy
Čo? Toto je ono?
- Dobrý večer. - Dobrý.
- Vy ste matka? - Áno. Poďte ďalej.
Syn sa pred dvomi dňami porezal na kuse kovu.
Dostal horúčku, tak som zavolala lekára.
Pozrel ho a dal nám lieky na horúčku, ale stále sa potil.
Už ste mu nevolali?
Nezdvíha telefón.
Som sama, manžel je odcestovaný.
Brácho, choď po nosidlá. Ja idem s ňou, dobre?
Dobre, doktorka. Hneď sme späť.
- Tadiaľto. - Áno.
Koľko má syn rokov?
Osem.
Pamätáte, aké vám dal doktor lieky?
Nie.
Nebojte, potom sa pozriem na krabičku.
Tadiaľto, prosím.
Syn je vo svojej izbe. On…
Už dlhšie spí.
Doktorka, tadiaľto, prosím.
Áno.
Vďakabohu!
Horúčka mu prešla.
Toto je môj Danny.
Idem bližšie, dobre?
Daniel. Zlatko, zobuď sa.
Už nemá horúčku, však?
Nie.
Počkajte, idem po lieky.
Ale bude v poriadku?
Áno, nebojte sa. Idem dole. Hneď prídem.
Počul si? Bude to v poriadku.
Do riti, do riti.
Je mŕtvy. Ten chlapec je mŕtvy.
Poď sem. Zavolaj policajtov.
- Prečo? - To dieťa je mŕtve.
Žartuješ.
Choď po diazepam, 5 miligramov.
Doktorka?
- Rýchlo, je v šoku. - Nejdete za ním?
Diazepam, diazepam.
Samozrejme, áno. Preto sme tu.
- Musíme vás vziať do nemocnice. - Nie, nie.
Žiadna nemocnica. Nikam nemusí ísť. Nie.
Dobre, ošetríme ho tu. Ale potrebujeme…
Nepribližujte sa. Vyliečite ho?
Áno, ale musíte sa upokojiť.
- Nedotýkajte sa ma! - Pokoj.
- Vyliečite ho? - Pokoj. Chceme vám pomôcť.
- Oci! Oci, teraz! - Prečo?
Diazepam nemám, ale mám toto.
Nie! Pustite ma! Pustite! Nie!
- Pokoj, madam. - Pokoj, chcem pomôcť.
- Pomoc! - Pre vaše dobro.
- Drž ju, drž ju. - Pomoc!
Pokoj, pokoj.
Dobre. Hotovo?
Áno. Hotovo.
Ďalšie informácie?
Asi je potrebná pitva,
ale vzhľadom na stav rozkladu by som povedala štyri-päť dní.
- Dobre. - Ešte niečo?
Museli sme jej dať lieky na upokojenie.
Hovorím ti, za tú pani nemôžeme vziať zodpovednosť.
No tak. Pomôž mi.
Také sú pravidlá, chlape.
Mrzí ma to.
Hotovo? Ideme, dobre?
A vy?
Už som povedal, že môj problém to nie je.
Čo máme robiť?
Kto jej dal sedatíva? My alebo vy?
A takúto ju nemôžeme vziať.
- Nemôžete? - Je to komplikované.
Keď sa zobudí v nemocnici alebo tak, tak vtedy bude svedčiť, jasné?
Dobrú noc.
Do riti.
- Čo si čakal, Ramón? - Poďme.
Títo hajzli nikdy nepohnú prstom.
Choďte. Hneď prídem.
Dobre, ale rýchlo.
Opatrne. Nechceme ju zobudiť.
Do riti.
Hej. Hej.
- Sme v riti, chápete? - Čo? Prečo?
Už neviem ako dlho si nedala lieky.
Aké lieky?
Kopu antipsychotík.
Na forenzné oddelenie nemôže ísť taká.
Ak sa zobudí, musíme jej dať zase lieky.
Poviem to vyšetrovateľom,
vezmeme ju na psychiatriu.
Vezmú ju aj bez poistenia. Ak bude pokojná.
- Poďme. Rýchlo. - Dobre.
- Doktorka. - Kde to som?
Pokoj. To nič.
- Kde je môj syn? - V nemocnici. Ideme tam.
Pani, nebojte sa.
Pokoj, pani.
Tak. Zatvorte si oči.
Spite ešte. Presne tak.
- Pokoj. - Podáš mi sedatívum?
Dobre.
Kde je, doktorka?
Malo by to byť tu, ale je tu bordel.
Tu nie je, doktorka.
Malo by to byť tu.
Hej, nie, nie! Pani, čo robíte?
- Nechytajte ma. - Chceme vám len pomôcť.
- Upokojte sa. - Kde je môj syn?
- Nie, nie! - Otec, opatrne.
- Čo je s vami? - Nie! Kde mám syna?
- Opatrne! - Oci. Oci!
Prosím, pokoj.
- Nie, nie, nie. Položte to. - Ustúpte.
- Choďte preč. - Pokoj.
- Všetci sme pokojní, vidíte? - Pokoj.
Dávaj si pozor.
Do riti. Pani, upokojte sa.
- Hej, hej. - Nie!
- Chyť jej nohy. Raz, dva, tri. - Nie, prosím. Pustite ma!
Pustite ma!
Doktorka!
To nič.
- Pani, prosím. Pomôžem vám. - Pustite ma von!
Ramón!
- Rýchlo, obväzy! - Daniel!
- Vezmeme vás k nemu. - Pustite ma von!
Pustite ma von!
Môj syn, prosím!
Nemáme tie sedatíva.
- Je mimo. - Daj mi to.
- Môj syn. Prosím. - Pokoj. Nič sa nedeje. To nič.
Môj syn! Môj syn!
Nie!
Prosím, pustite ma. Prosím vás, prosím.
Je zničené.
Videl otec spojovaciu tyč?
To nepôjde. Koliesko je v riti.
Hlavne nech nemá ďalší infarkt.
Do pekla.
Prepáč, Ramón. Ale bláznov neberieme.
Prepáč, ale nemôžeme ju vziať.
Dobre vieš, že nemôžeme robiť veci zadarmo.
Moji chlapci ti pomôžu vymeniť pneumatiku, v pohode.
Ale to je všetko.
Viac nezmôžeme.
- Chápem. Ale… - Chápeš?
Ako to myslíš, že chápeš?
Stále to je o tom istom, nie?
Serie ma, že keď sa niečo pokašle, všetci cúvajú, že?
Ale Tamayovci tam vždy budú, že?
Aby nás odrbali.
Nemáš čo povedať?
Marigaby!
Čo je s tvojou dcérou?
Boli ste to vy.
Zabili ste mi syna.
To vy.
Vy ste zabili môjho syna.
Váš syn bol už mŕtvy.
Nedalo sa ho zachrániť.
A je mi to ľúto.
Hovorí sa, že emócie, ktoré neprejavíme, neutíchnu.
Nezomrú.
Sú pochované zaživa a potom vyjdú na povrch v ešte horšej podobe.
Ale je ľahké to povedať, keď sa vás to netýka.
Do riti, Nallely.
Kiežby sme sa lepšie spoznali.
Inflácia v Mexiku stále rastie.
Index spotrebiteľských cien narástol o 9,2 %…
Je neskoro.
Možno som Ramónovi nemal nič povedať.
Ale neviem. Chcem, aby videl, ako si cením jeho snahu.
Doriti, je to ťažké.
Aby ma videl ako brata.
Neviem, zlato, niekedy mám pocit, že to,
že sem všetci chodia, keď len chcú…
Úprimne, je to divné.
Ale počuj, ak to chceš
a robí ťa to šťastnou, tak aj ja som šťastný?
Tvoja rodina je moja rodina.
Luke.
Ľúbim ťa.
Dúfam, že si spokojný.
PSYCHIATRICKÁ NEMOCNICA
Pani je v poriadku. Sanitka je v riti.
A my sme zarobili úžasnú sumu nula pesos.
Zase.
Čo som mal robiť?
Vieš, ako to chodí. O bláznov sa nikto nestará.
Nevolaj ich blázni, Ramón.
A pozri na toto.
Oprava nás bude stáť veľa.
A nemáme peňazí nazvyš.
Ideme, doktorka.
Doktorka?
Doktorka!
Do pekla.
Pozri.
- Čo to je? - Už viem, čo sa stalo Nallely.
Mala krvácanie do mozgu, ktoré neprejavovalo symptómy.
Stabilizovali ju,
skontrolovali jej len rebrá, pľúca, nohu,
a to, čo predstavovalo priame ohrozenie.
Ale krvácanie pokračovalo.
Preto sa jej k stavu pridružili bolesti hlavy.
- A… - Tamayová.
Keď si dávala aspiríny…
- Tamayová, naozaj? - …zriedilo jej to krv…
- Tamayová. - …a spôsobilo hypoxiu.
Takéto zranenie
sa mohlo diagnostikovať a liečiť,
ak by šla do nemocnice, ak by som jej nedovolila liečiť sa samej.
Preto si nešla na skúšku?
Robila si toto?
Musela som to pochopiť.
Je to moja vina. Ak by šla do nemocnice…
- Nie… - …prežila by,
- ale ja som jej dovolila aspirín. - Nie.
Nie je to tvoja vina.
Nebyť teba, zomrela by hneď po zemetrasení.
Rozumieš? Nie je to tvoja…
Počkaj.
Počkaj. Tamayová. Tamayová.
Takto nie.
Tamayová, počkaj!
Tamayová!
Prepáč, ale tentokrát to je fakt zničené.
To nehovor.
A nebude to lacné.
Koľko asi?
- Dostaneš infarkt… - Čo sa deje?
Marcus?
Čo je, doktorka? Vydesila si nás. Kde si?
Budete to musieť zvládnuť sami.
Hej, počkaj. Čo?
Ako to myslíš, sami?
Kde si? Prídeme po teba a preberieme to.
Povedz ockovi…
Že končím so sanitkou.
No tak, Marigaby. Nerob to…
Preklad titulkov: Zuzana Šplhová