Huans to iedzēra.
-Atgriezieties un dariet savu darbu! -Meļi.
-Paga, kur ejat? -Rodri, kas notiek?
-Ejam, tēt! -Jūs viņu atstāsiet?
Un tā strādā profesionāli paramediķi?
Atsakās pacientam palīdzēt.
-Viņš tikai iedzēra etiķi ar sodu. -Beidz filmēt!
Nē. Viņš apēda arī vienu no šīm. Es zvēru.
Viņš iedzēra etiķi ar sodu, bet, kad ieēda šīs, viņam pa muti sāka nākt putas.
Tā. Beidz muldēt, ja? Ir cilvēki, kam tiešām vajag palīdzību.
Tāpēc domā, ko saki.
Ko tu runā? Kāda muldēšana?
Tu tikko viņu redzēji. Viņš mirst.
-Vai mums būs pacients vai ne? -Nē. Braucam!
-Braucam! -Nē. Lūdzu! Palīdziet mums!
Huanči ir idiots, jā.
Viņš darīja stulbības, un viņam pa muti sāka nākt putas,
bet viņš ēda tās ziepes. Zvēru, ka ēda.
Lai viņi kāpj iekšā! Iedosim par braucienu atlaidi.
-Kā tevi sauc? -Paulīna.
Paulīna, pasaki taisnību,
jo varbūt kādam tagad tiešām vajag mūsu palīdzību.
Bet kā tā var nebūt patiesība? Par ko tu runā?
Jūs darīsiet savu darbu vai ne?
Mans draugs mirst. Palīdziet!
Ātrāk! Celiet iekšā!
Atstāsiet viņu, lai nomirst?
Beidz taču filmēt, ja?
Es zvēru.
Lūdzu, palīdzi! Tici man!
NEATLIEKAMĀ PALĪDZĪBA
Esam ar šiem varoņiem ceļā uz slimnīcu.
Paej malā! Nav jāfilmē.
Kāpēc? Biju domājis, ka spējat strādāt spriedzes apstākļos.
Nu tā. Esam te ar opi.
Tev patīk spēlēt varoni, ne?
Bet vai viņš vispār zina, ko dara?
Ei, onkol, kur studēji medicīnu?
Tēt, tas kretīns ieklepojās.
Nu, viņam kļūst sliktāk?
Šādā stāvoklī cilvēki neklepo un nešķauda.
Bāc! Kas par smiekliem? Kas jums tur notiek?
Tā stulbā maita mani piemānīja.
Velns parāvis! Vai tas ir Rodri Netea? Tas jūtūberis?
Nu tiešām! Tu man seko?
Nē, vecīt! Kretīniem nesekoju.
Ja jūs būtu īsti paramediķi, saprastu uzreiz,
bet jūs esat kaut kādi pajoliņi.
Tev gan ir iekšas, lai izsauktu ātro palīdzību, ko?
Nabaga idiņi! Šim ir jābūt storijā.
-Apstājies, Markus! -Nevaru.
Bet šie ķēmi bez maksāšanas prom netiks.
Tu re! Viņi ir izspiedēji.
Huanči, vecīt!
-Vai gaismu redzēji? Vēlreiz… -Kāp zemē!
-Apstājies, Markus! -Kāp zemē!
Apstājies, Markus! Apstājies taču!
Bļāviens! Idiots!
Ai! Mans plecs.
Tā, mierā! Paliec mierā!
-Ei, palīdzi man viņu pagriezt! -Es tam ķēmam nepalīdzēšu.
Palīdzi viņu pagriezt!
Viņam kādreiz izkrīt no vietas plecs. Palīdziet viņam!
-Paej malā! -Tā. Celies!
-Tu vari paiet. Nemāžojies! Celies! -Mans stulbais plecs!
Celies, ķēms!
Sasodītais baltais! Tagad lūgsi, lai palīdzam, ko?
-Bļāviens! -Lai paliek!
Bāc, mans stulbais plecs!
Palīdziet!
Palīdziet, velns parāvis!
-Kas ir? Palīdzi! -Mans stulbais plecs!
-Mans plecs! -Gribi, lai palīdzu?
Es tev palīdzēšu.
Aizved mani uz slimnīcu!
-Apstājies, Markus! -Kas ir?
-Tiešām? -Ko? Vajag uz slimnīcu.
-Meitiņ! -Kas tev kait, maita?
-Apturi taču mašīnu, es teicu! -Labi, daktere. Labi.
Stulbie pāķi! Jūs nezināt, ar ko jums darīšana.
-Celies! Celies! Tagad, ķēms! -Ko?
-Kas ir? -Marigabij!
-Tagad, jā. Tagad. Vācieties pie velna! -Nē. Ko tu dari?
-Nē, nē. -Ārā!
-Ārā! Kusties! Ārā! -Stulbie pāķi!
Ej galīgi, kretīn!
Ei, paga! Mans mobilais, stulbeņi.
-Gribi savu mobilo? -Atdod, velns parāvis!
Nu nē!
Beidz, meitiņ! Beidz!
Te būs tavs sūda mobilais!
Kuce! Nezini, ar ko tev darīšana.
-Tinieties, kretīni! -Ejiet ieskrieties!
IEDVESMOJOTIES NO DOKUMENTĀLĀS FILMAS MIDNIGHT FAMILY
Politrauma, operācija, galvassāpes, smadzeņu asinsvadu bojājums, anamnēze.
TAUKU EMBOLIJAS SINDROMS? ASPIRĪNS
Vienmēr ir kas tāds, ko par otru nezinām.
Un man ir grūti saprast.
5. DIENA
Viņa teica, ka to visu esot sacerējusi uz vietas frīstailā.
Bet es neticu. Tas viss bija pārdomāts.
Tas ir ļoti aizvainojoši.
Marigabij!
Tu klausies, daktere?
Sasodīts! Es tev izkratu sirdi, bet tev pie kājas.
Nē, es klausos.
Padomā mazliet! Tu salaidi dēlī.
-Kā salaidu dēlī? Es neko. Viņa. -Kā tas ir - "kā"?
Kas notiktu, ja būtu uzvarējis tu?
-Vai saproti, kā justos Krisa? -Beidz, daktere!
Nebrauc man virsū! Es tev stāstu.
Došu tev padomu.
Parunā ar Krisisu!
Kad problēmas netiek izrunātas, tās sakrājas, un tas ir stulbi.
Viss kļūst tik nejēdzīgi, ka vairs nesaproti,
kas esi, kur ej un ko dari.
-Tev viss kārtībā? -Jā. Kāpēc prasi?
Tāpēc, ka nekā nesapratu no tā, ko tikko teici.
Un tāpēc, ka tu sēdi visu dienu, pārrakstot Bībeli, vai ko tu tur dari.
Kāds brīnums! Esi mūs aizmirsis.
Jo tagad viņš ir Džastiss Bībers.
-Redzējām tevi pa TV. Izskatījies smuki. -Vai dzirdēji?
Bet slava un nauda man tiešām nav svarīgas.
Galvenais - lai cilvēkiem būtu labi.
Jā, mans brālis ir varonis.
Un ticu, ka viņš būs arī lielisks tēvs.
Ko?
Jā. Tāds ir komplekts, ja vēl kāda grib stāties rindā.
-Visu labu! -Arlabvakaru!
-Atā! -Jā, bet…
-Kas ar tevi notiek, ko? -Par ko tu runā?
Nu tiešām! Ir taču nerakstīti likumi, Marija Gabriela!
-Kādi likumi? -Par tādām lietām nerunā.
Iekšā!
Nespēju noticēt.
Zinu, ka esi nikns. Tāpēc es atnācu, Mario.
Lai tev paskaidrotu.
Ko paskaidrosi?
Domāju, ka esam draugi.
Man nebija variantu.
Es kā traks lasu rakstus, eju uz konferencēm…
bet tu pagulies zem naža.
Jā, bet…
Ja es gaidītu, būtu nomiris, pirms tu būtu gatavs.
Esmu sāpināts.
Tik ļoti, ka diez vai varēšu pieņemt tavus pacientus.
Nu, saki, ko man darīt, lai tu vairs nedusmotos.
Pasaki!
Nāc strādāt pie manis!
Kā tas ir - strādāt pie tevis?
Man vajag kādu, kas koordinētu ātrās palīdzības,
šķirotu ievestos pacientus.
Domāju, ka gribēsi, lai uzaicinu tevi uz kafejnīcu, vai ko.
Izpalīdzi, Ramon!
Bijušais darbinieks aizgāja, un priekšnieki izdara spiedienu.
Nebraukšana uz ātrajiem tavai atlabšanai nāks par labu.
Es nezinu.
Saņemsi labu algu.
Sociālo apdrošināšanu. Dabūšu tev pat pārtikas talonus.
Es tiešām tev pateicos, Mario.
Bet biroja dzīve nav domāta man.
Paklausies, Ramon!
Tavs dzīvesstils sirdij par labu nenāk.
Un esmu drošs, ka tevi izoperēja slikti.
Vēlāk man parādīsi.
Izdari to ģimenes dēļ! Padomā!
Es tev atsūtīju ziņu.
-Vairs nesveicinies? -Sveiks!
Es tev atbildēju.
Nu… laikam neredzēju. Es strādāju.
Gribēju parunāt par to, kas notika ar Naljeli.
Marigabij, tev nevajadzētu būt ar to tik apsēstai.
Es neesmu apsēsta.
Es zinu, ka cilvēki mirst. Tas man ir skaidrs.
Nu, tādā gadījumā
tu ļoti labi zini, ka nevajag pacientiem pieķerties.
Vai ne?
Ko tu neteiksi! Pastāsti vēl, lūdzu, kā man darīt savu darbu.
Tev ir daudz, par ko domāt.
Ja? Ir mācības,
ātrā palīdzība, tava ģimene.
Tavs draudziņš no fakultātes.
Tu tagad gribi runāt par to?
Es gribētu saprast, kādas ir mūsu attiecības.
Mūsu attiecības nav nekādas.
Varam būt kopā, ar ko gribam.
-Esam pieauguši. -Tad nečinksti par to meiteni!
Viņa nomira.
Ja? Viss. Tu nevari izglābt visu pasauli.
Tu esi kretīns.
Un es esmu muļķe, domādama, ka mums ir kas kopīgs.
Marigabij, pagaidi!
Tā. Esat mani atveduši.
Tagad varat iet prom?
Mēs vēl mazliet uzkavēsimies.
Vai zināt, kas no šī visa man sāp visvairāk?
Tas, ka neuzticaties.
Aiziet! Ej iekšā! Paskatīsimies no šejienes.
Ei!
Uzvedies labi!
-Ko tu dari? -Ej iekšā!
-Jauki, vai ne? -Kas tad?
Nu, šis.
Atvest bērnus uz skolu.
Darīt to kopā.
Tas atsauc daudz atmiņu.
Bet tu nekad nevedi bērnus uz skolu.
Atgriezies noguris no darba un likies uz auss. Atceries?
Nu labi. Tad ir skaisti to darīt pirmo reizi.
Es zinu, uz ko tu stūrē.
-Mēs jau par to runājām. -Nē, es tikai uzturu sarunu.
Klau! Es zinu, ka mūsu skūpsts todien raidīja neskaidrus signālus.
Bet…
Lielisks skūpsts.
Mēs vairs nebūsim kopā.
Nekad nesaki nekad, Letij!
Tā būtu katastrofa.
Nē. Mēs atkal kļūtu tādi paši kā vienmēr.
Nē. Es tagad esmu cits cilvēks.
Esmu nākotnes Ramons.
Un nākotnes Ramonam ar pagātnes Ramonu nav nekā kopīga.
-Man tu šķieti tāds pats. -Nē, nē.
Es tagad meklēju darbu birojā.
-Man ir piedāvājumi. -Tiešām?
Jā. Un es ēdu veselīgi.
Labi. Man prieks par tevi.
Bet mēs nevaram būt nekas vairāk kā draugi.
Tā bērniem ir labāk.
Labi. Lai būtu!
-Draugi. -Draugi.
Bet ar piedevām.
Beidz, Ramon! Lūdzu!
Liecies mierā!
Kāpēc tu tā darīji?
Kurš gribēja, lai uzstājamies atsevišķi?
Kristīna, tas bija tādēļ, lai naudu dabūtu viens no mums.
-Tu tiki finālā un to dabūji. -Un?
Bet tev nevajadzēja mani pazemot
visas ģimenes priekšā.
Tur bija mana mamma, mans tētis, mans brālis, bet tev pie kājas.
Kāpēc?
Man sāpēja sirds. Sāpēja sirds par to, ka tu mani atšuvi.
Es gribēju nodrošināt uzvaru, nevis tevi atšūt.
Es nevaru atgriezties laikā un izlabot savas kļūdas,
bet mēs varam mēģināt runāt par to, kas ar tevi un mani notiek.
Vai atceries, ka esmu stāvoklī?
Nu beidz, Kristīna! Es neesmu to aizmirsis.
Tad ko mēs darīsim?
To, ko tu gribi.
Es zinu. Zinu, ka to, ko gribu, Markus.
Bet, lūdzu, pasaki man kaut ko! Palīdzi man izlemt!
Bet es jau teicu. Es tev piekritīšu.
Darīsim, kā gribi, Krisisa.
Esi taču vīrietis! Ko darīsim?
Klau, Krisisa!
Kas es esmu?
Markuss.
Mēs esam Markuss un Krisisa.
Jā vai nē?
Viss kārtībā.
Es zinu, ko mēs darīsim.
Mēs šo bērnu paturēsim.
Un tu pateiksi savai ģimenei, ka mēs braucam prom.
Tamajo, kur esi?
Tūlīt sāksies eksāmens.
Velns!
Ei, atvainoties vajag!
Sasodīts! Atveriet!
Kā varu palīdzēt, ātrās palīdzības lēdij?
Es tur vairs nestrādāju.
Apnika rādīties pa televizoru?
Atnācu parunāt par eksāmenu.
Kuru eksāmenu?
To, uz kuru neieradies?
Zinu, ka tas bija slikti. Tāpēc gribu lūgt iespēju to nokārtot.
Tas būtu netaisnīgi pret taviem kursabiedriem.
Zinu. Un parasti es to nelūgtu,
bet es cenšos visu izdarīt pareizi.
Tiešām cenšos.
Labi.
Tikai šoreiz es atļaušu tev kārtot eksāmenu ārpus kārtas.
Tiešām?
Es taču saku.
Paldies.
Vienkārši… pēdējā laikā man diez ko neveicas.
Augstākā atzīme, ko varēsi dabūt, ir 8, lai tas būtu godīgi pret kursabiedriem.
Paldies. Jā.
Un tas ir tikai tāpēc, ka tiešām domāju - tev šajā jomā ir nākotne.
Jūs neesat tāds ķēms, kā runā.
Šī ir pēdējā iespēja.
Neiznieko!
Paldies.
Marigabij!
Ko gribi?
Esmu te uz konsultācijām.
Tev man nav jāatskaitās.
Skaidrs.
Atā!
Visu labu!
Atceries, kas tev jādara?
Jā, tas nav tik grūti.
Dažreiz tu neatceries.
Piemēram, galvaspilsētas.
To valstu ir šausmīgi daudz. Nav mana vaina.
Nu labi. Pasteidzies, jo mani vecāki nezina, ka esmu te.
Ko tu viņiem pateici?
Ka man jāgatavojas matemātikas olimpiādei.
Matemātikas grupai pateicu, ka man ir baleta nodarbība,
un baletā - ka man jāmācās.
Kā tevi nepieķer?
Vienmēr jābūt soli priekšā, ne?
Nezinu.
Man bail.
Es negribu nepatikšanas.
Atceries, ka mēs to darām sava biznesa dēļ.
Vai negribi pats savu naudu?
Būt patstāvīgs?
Jā, gribu.
Tad kā būs?
Palīdzi man palīdzēt tev!
Tēt, Pikas mamma ārā būs viņai pakaļ.
Viņa teica, ka var aizvest mani pie mammas.
Jā, tas mums ir pa ceļam.
Labi. Liels paldies.
Priecājos, ka tava mamma atļāva jums atkal būt kopā.
Jā. Es viņai paskaidroju, un viņa visu saprata.
Labi.
Tu jau zini, ka vienmēr esi te gaidīta.
Tu ļoti labi ietekmē šo cietpauri.
Ņem vērā visu, ko tava draudzene saka.
Es viņam vienmēr saku to pašu.
Mana mamma mūs noteikti jau gaida.
-Visu labu, Ramona kungs! -Laimīgi!
Mēs nu ejam, tēt.
Nu…
Tava kārta.
Atceries: tev man jāatsūta bildes
ar lauztiem kauliem, izlīdušiem kauliem, asinīm, zarnām… Tādām lietām.
Jo asiņaināk, jo labāk.
-Un sūti man! -Jā.
Varbūt tā nemaz nav laba doma.
Vai tad neesi ļoti drosmīgs?
Pierādi!
Aiziet!
Ej!
No otras puses.
Piestāsim pie jūsu mammas!
Kāpēc?
Tad redzēsi.
Manu mobilo!
Es tikai gribēju uzņemt dažas bildes.
"Es tikai gribēju uzņemt dažas bildes." Ej sēdi aizmugurē!
Padomā tik!
-Kāpsi ārā. -Uzrāvies.
Sveiks, mazais!
Grasījāmies jau iet tevi meklēt.
Atbrauksi pakaļ rīt?
Nezinu. Tad jau redzēs.
Labi. Atā, tēt!
Un nekad man vairs tā nedari! Ne tu, ne Pika.
Nāc!
-Tās brilles tev piestāv. -Jā, ļoti.
-Arlabunakti! -Ei, Lūk!
Paldies, ka tā izturies pret manu ģimeni.
Un par brillēm.
Nē, par to neuztraucies!
Bet vai varu dot tev padomu?
Neesi bērniem tikai priekšnieks!
Esi arī tētis!
Lai viņi redzētu to, ko redzu es, - lielisku vīru.
Un zini, kā to zinu?
Tā, ka es ar visu šo situāciju nebūtu ticis galā
tik labi kā tu.
Nezinu. Es esmu nākotne, tu - pagātne,
un tas, ka esmu kopā ar tavu bērnu māti…
Ramon, es tevi aicinu satvert Dieva roku.
Viņš izgaismo pat vistumšāko ceļu.
-Paldies. -Lai Dievs tevi svētī!
Sasodītais mācītājs! Dos man padomus! Ko viņš no sevis iedomājas?
Prioritāšu maiņa Tagad par tītaru svētkos maksāšu es
Vairs nedzeru alu pa kaktiem Ar policistiem nestrīdos
Vairs nav jāmeklē nauda Vecās krājkasīt…
-Kas ir? -Klau!
Esmu ne tikai jūsu priekšnieks, bet arī tēvs.
Kā tev iet, Markus?
Man?
Nē, nu, labi. Ir labi, Ramon.
-Vai kāds tev ko teica, vai… -Ko vajadzēja teikt?
Nē, neko. Viss ir forši.
Un tev, Marigabij, kā iet?
Kas tev iekodis? Par ko tu runā?
Nē, viss kārtībā.
Tikai gribu zināt, kā jums iet.
Es jūs ļoti mīlu.
Klau, Ramon!
Tu taču atkal nemirsti, ko?
Nu…
Nu, nē.
Kā iet manai mīļākajai ātrajai palīdzībai?
Karmeniņ! Viss ir labi.
Vai tev mums kaut kas ir?
Cik tālu esat no Romanortes?
Piecpadsmit minūtes?
-Ir izsaukums. -Desmit.
Bērns bezsamaņā. Mamma izmisusi.
Netālu no Luisa Kabreras laukuma.
Braucam. Atsūti adresi!
Labi.
Esmu mājās laikā
Tās pašas bikses guļ manā skapī
Un tagad? Vai tas ir te?
-Labvakar! -Labvakar!
-Jūs esat tā mamma? -Jā. Lūdzu, nāciet iekšā!
Pirms divām dienām mans dēls sagriezās ar metāla gabalu.
Viņam sākās drudzis, un es izsaucu ģimenes ārstu.
Viņš viņu apskatīja, iedeva zāles pret temperatūru, bet viņš turpināja svīst.
Vai pēc tam ar ārstu runājāt?
Viņš neceļ telefonu.
Esmu viena. Vīrs ir komandējumā.
Atvediet nestuves! Es iešu līdzi kundzei, ja?
Labi, daktere. Tūlīt būsim.
-Uz šejieni, lūdzu! -Jā.
Un cik jūsu dēlam gadu?
Astoņi.
Vai atceraties, kādas zāles ārsts ieteica?
Nē.
Nekas. Vēlāk parādīsiet man kastīti, ja?
Nāciet šurp, lūdzu!
Mans dēls ir savā istabā. Viņš…
Viņš guļ jau ilgi.
Daktere, nāciet te, lūdzu!
Jā.
Paldies dievam!
Drudzis ir beidzies.
Šis ir mans Danijs.
Es pieiešu tuvāk, ja?
Daniel! Mīļais, mosties!
Temperatūras vairs nav, pareizi?
Nav.
Uzgaidiet mirklīti! Aiziešu pēc vienām zālēm.
Bet vai viņam viss būs labi?
Jā, nē, neuztraucieties! Noiešu lejā. Tūlīt atgriezīšos.
Dzirdēji, mīļais? Viss būs labi.
Sūdi, sūdi.
Viņš ir miris. Cauri. Viņš ir miris.
Nāc! Ātri zvani kruķiem!
-Kāpēc? -Tāpēc, ka puika ir miris.
Ak nē!
Paņem diazepāmu! 5 mg, labi?
Daktere!
-Ātrāk! Viņa ir šokā. -Vai viņu neapskatīsiet?
Diazepāmu!
Protams. Tāpēc esam te.
-Mums jūs un dēlu jāved uz slimn… -Nē, nē.
Nekādu slimnīcu. Viņam nekur nav jābrauc. Nē.
Labi. Te. Paliksim te, bet mums jābūt mierīgiem.
Nenāc klāt! Vai tu viņu ārstēsi?
Jā, ārstēsim. Bet jums jābūt mierīgai, jo…
-Nē. Neaiztiec mani! -Mierīgi!
-Vai tu viņu ārstēsi? -Mierīgi! Gribam palīdzēt.
-Tēti! Tēt! -Kāpēc?
Diazepāma nav, bet dabūju šo.
Nē! Laidiet! Kāpēc? Nē!
-Mierīgi, kundze! -Mierīgi! Mēs gribam palīdzēt.
-Palīgā! -Tā jums būs labāk.
-Turi viņu, turi! -Palīgā!
Mierīgi!
Ir? Ja?
Jā. Ir.
Ko vēl varat pateikt, jaunkundz?
Vajadzēs autopsiju,
bet, spriežot pēc sadalīšanās stadijas, es teiktu - četras piecas dienas.
-Labi. -Kas vēl?
Kundzi mums vajadzēja sazāļot, lai nomierinātu.
Nē, es tev saku - par kundzi mēs atbildību nevaram uzņemties.
Nu beidz! Izpalīdzi!
Tādi noteikumi, resnais.
Atvaino!
Vai te esam beiguši? Braucam?
Un tu?
Es jau taviem bērniem teicu, ka tā nav mūsu problēma.
Ko lai darām?
Kurš viņu sazāļoja? Jūs vai mēs?
Turklāt šādā stāvoklī viņu nevaram ņemt.
-Ak nevarat? -Nē, tas ir sarežģīti.
Kad viņa slimnīcā vai kur citur pamodīsies, tad varēs liecināt, ja?
Arlabvakaru!
Ej galīgi!
-Ko tad tu gaidīji, Ramon? -Ejam!
Tie ķēmi nekad neko nedara.
Ejiet! Es tūlīt jūs panākšu, ja?
Labi, bet ātri, daktere!
Tā, uzmanīgi! Negribam, ka viņa pamostas.
KLOZAPĪNS
HALOPERIDOLS
ZOTEPĪNS
Velns parāvis!
Ei!
-Mums ir sūdi. -Ko? Kas tagad?
Tā kundze nav dzērusi zāles jau nez cik ilgi.
Kādas zāles?
Kaudzi neiroleptisko.
Viņu nevar vest pie tiesu mediķiem.
Un, ja viņa pamodīsies, būs atkal jāsazāļo.
Pateikšu tiesu mediķiem,
ka vedīsim viņu uz psihiatrisko slimnīcu.
Tur paņems arī bez apdrošināšanas. Ja tikai būs mierīga.
-Braucam! Ātri! -Labi. Braucam!
-Daktere! -Kur es esmu?
Mierīgi! Viss ir labi.
-Kur ir mans dēls? -Slimnīcā. Mēs braucam uz turieni.
Kundze, neuztraucieties!
Mierīgi, kundze!
Tieši tā. Aizveriet acis!
Paguliet!
-Mierīgi! -Padod midazolāmu, ja?
Tūlīt.
Kur tas ir, daktere?
Vajadzēja būt, bet te ir īsta miskaste.
Te nav, daktere.
Nu, vajadzēja būt.
Ei, nē, nē! Kundze, ko jūs darāt?
-Neskarieties klāt! -Mēs tikai gribam palīdzēt.
-Nomierinieties! -Kur ir mans dēls?
-Nē, nē! -Tēt!
-Kas par lietu? -Nē! Kur ir mans dēls?
-Uzmanīgi! -Tēt!
Nomierinieties!
-Ei, nē, nē. Lieciet nost! -Nenāciet klāt!
-Nomierinieties!
-Visi esam mierīgi, ja? -Mierīgi, kundze!
Uzmanīgi!
Nolādēts! Kundze, nomierinieties!
-Ei, ei! -Nē!
-Saķer kājas! Viens, divi, trīs. -Nē, lūdzu! Izlaidiet mani!
Laidiet vaļā!
Daktere!
Viss kārtībā.
-Kundze, lūdzu! Es gribu palīdzēt. -Izlaidiet mani!
Ramon!
-Ātri! Apsējus! -Daniel!
-Tūlīt pie viņa aizvedīsim. -Izlaidiet mani!
Izlaidiet mani no šejienes!
Mans dēls. Lūdzu!
To sasodīto pudelīšu nav.
-Viņa ir traka. -Padod man vienu!
-Mans dēls. Lūdzu! Nē. -Nu, nu! Mierīgi! Viss ir labi. Ir labi.
Mans dēls!
Nē!
Lūdzu, izlaidiet mani! Es jūs ļoti lūdzu! Lūdzu!
Tā ir beigta.
Vai tavs tētis redzēja asi?
Ne tikai ass. Arī stūres mehānisms.
Cerams, ka viņš nenomirs no vēl viena infarkta.
Nolādēts!
Atvaino, Ramon, bet ar trakajiem mēs nestrādājam.
Atvaino! Nevaram viņu paņemt.
Tu zini, ka nevaram strādāt par brīvu.
Puiši tev palīdzēs - nomainīs riepu. Nav problēmu.
Bet tas arī viss.
Vairāk neko nevaram.
-Saprotu, bet… -"Saprotu"?
Kā tas ir - "saprotu"?
Vienmēr viens un tas pats, ne?
Man ir piegriezies, ka vienmēr, kad ir problēmas, visi notinas. Ne?
Bet muļķi Tamajo vienmēr izdarīs.
Un mūs čakarē.
Neko neteiksi?
Marigabij!
Kas tavai meitai lēcies, Ramon?
Tie bijāt jūs.
Jūs nogalinājāt manu dēlu.
Tie bijāt jūs.
Jūs nogalinājāt manu dēlu.
Jūsu dēls jau bija miris.
Viņu nebija iespējams izglābt.
Man žēl.
Runā, ka emocijas, kuras neizsakām, nenorimst.
Tās nemirst.
Tās ir apglabātas dzīvas un vēlāk izpaužas daudz sliktākā veidā.
Bet ir viegli to teikt, raugoties no malas.
Sasodītā Naljeli!
Kaut mēs viena otru būtu iepazinušas labāk!
Citas ziņas. Inflācija Meksikā turpina pieaugt.
Nacionālais patēriņa cenu indekss ir uzkāpis līdz 9,2 %…
Ir jau vēls.
Nezinu. Varbūt nevajadzēja Ramonam neko teikt.
Bet - nezinu - gribēju, lai viņš redz, ka viņa pūles novērtēju.
Bāc, tas ir grūti, ne?
Viņam ieraudzīt mani kā… Nu, kā brāli.
Nezinu, mīļā. Reizēm es domāju par Ramonu un visu kompāniju,
kas te ierodas, kad vien grib…
Man tā ir mazliet par daudz.
Bet paklau, ja tu to gribi
un tas dara tevi laimīgu, tad tas dara laimīgu arī mani?
Tava ģimene ir mana ģimene.
Lūk!
Es tevi mīlu.
Cerams, esi apmierināts.
PSIHIATRISKĀ SLIMNĪCA
Kundzei viss labi. Mašīna beigta.
Un mēs no tā nopelnījām brīnišķīgus nulle peso.
Atkal.
Ko tu gribēji, lai daru?
Tu zini, kā tas ir. Ar trakajiem neviens negrib ņemties.
Nesauc viņus par trakiem, Ramon!
Nu paskat!
Tagad būs jātērē piķis par remontu.
Un mums jau tā nav naudas.
Laižam, daktere!
Daktere?
Daktere!
Sasodīts!
Paskaties!
-Kas tas ir? -Es zinu, kas notika ar Naljeli.
Naljeli bija asiņošana subarahnoidālajā telpā bez simptomiem.
Kad viņu stabilizēja,
viņai pārbaudīja tikai ribas, plaušas un kāju,
lai novērstu problēmas, kas rada tūlītēju risku.
Visu to laiku asiņošana turpinājās.
Tāpēc bija galvassāpes, kurās vainoja viņas vispārējo stāvokli.
-Un… -Tamajo!
Kad viņa galvassāpju dēļ dzēra tos aspirīnus…
-Tamajo, tiešām. -…asinis kļuva tik šķidras, ka…
-Tamajo! -…tas izraisīja smadzeņu hipoksiju.
Tādu bojājumu
varēja diagnosticēt un izārstēt.
Viņai vajadzēja braukt uz slimnīcu, bet es ļāvu viņai ārstēties pašai.
Vai tāpēc tu nebiji uz eksāmenu?
Nodarbojies ar šo?
Es gribēju saprast.
Tā bija mana vaina. Ja viņa būtu aizbraukusi uz slimnīcu…
-Nē. -…viņa būtu dzīva,
-bet es ļāvu viņai dzert aspirīnu. -Nē, nē.
Tā nebija tava vaina. Nebija.
Ja nebūtu tevis, viņa būtu nomirusi zemestrīces dienā.
Saproti? Tā nebija tava vai…
Pagaidi!
Pagaidi, Tamajo!
Šādi ne.
Pagaidi, Tamajo!
Tamajo!
Atvaino, vecīt! Šoreiz ir riktīgas ziepes.
Nesaki tā!
Jā, un tas būs dārgi.
Nē. Cik?
-Tev būs infarkts… -Kas tev noticis?
Markus?
Kas par lietu, daktere? Tu mūs pārbiedēji. Kur esi?
Jums būs jāturpina vieniem.
Tā, paga! Ko?
Kā tas ir - vieniem?
Kur tu esi? Aiziesim pie tevis un parunāsim.
Pasaki tētim, ka…
es vairs nebraukšu uz ātrās palīdzības.
Beidz, Marigabij, nedari tā!
Tulkojusi Inguna Puķīte