Jis tai išgėrė.
- Dirbkit savo darbą. - Prakeikti melagiai.
- Kur einat? - Rodri, kas vyksta?
- Eime, tėti. - Jūs ką, paliksit jį tokį?
Štai kokie paramedikai „profesionalai“.
Atsisako padėti žmogui.
- Jis tiesiog išgėrė acto su soda. - Neįrašinėk.
Ne, prisiekiu, jis suvalgė dar šitą.
Išgėrė acto su soda, o tada atsikando muilo. Jis putoja.
Baik savo nesąmones. Gal kažkam dabar reikalinga tikra pagalba.
Tad pagalvok, ką tauški, gerai?
Ką jūs kalbat? Kokios nesąmonės?
Juk patys jį matėt. Jis miršta.
- Tai vešim ligonį ar ne? - Ne. Važiuojam.
- Važiuojam. - Ne. Prašau, padėkite mums.
Chuanas - idiotas, žinau.
Jis kvailiojo, ir iš burnos jam ėmė veržtis putos.
Bet muilą jis valgė. Prisiekiu.
Sodink juos, daktare. Pavėžinsim juos su nuolaida.
- Kuo tu vardu? - Paulina.
Paulina, sakyk tiesą.
Nes kažkam galbūt dabar reikalinga rimta pagalba.
Manot, sakėm netiesą? Kaip galit taip galvoti?
Tai dirbsit savo darbą ar ne?
Mano draugas miršta. Prašau, padėkite.
Greičiau, vežam jį.
Leisit jam užspringti?
Neįrašinėk, sakau. Gerai?
Prisiekiu, valgė.
Prašau, padėkit mums. Patikėkit manim.
Važiuojam į ligoninę su šitaip „didvyriais“.
Pasitrauk. Nebūtina tau įrašinėti.
Kodėl? Aš...
Juk turit būt pratę dirbti esant įtampai.
Štai, turim senelį.
Tau patinka vaidinti didvyrį, tiesa?
Bet ar jis iš viso išmano savo darbą?
Seneli, kur mokeisi medicinos?
Tėti. Šitas mulkis ką tik sukosėjo.
Jo būklė blogėja?
Jo būklės žmogus neturi nei kosėti nei čiaudėti.
Kas per šūdas? Koks ten juokas? Kas ten vyksta?
Ta kvaila kalė man melavo.
Eina šikt, čia tas Rodris Netea. Sušiktas jutuberis?
Bro, o tu - mano sekėjas?
Ne, aš tavo šlamšto nežiūriu.
Jei būtumėte tikri paramedikai, būtumėte pastebėję apgaulę,
bet jūs apsišikot.
Turit įžūlumo kviesti greitąją ir šaipytis.
Apsišikėliai. Juos reikia dėti į storius.
- Markusai, stok. - Negaliu, daktare.
Tiems šūdžiams reiks sumokėti, aišku?
Jie dar bando mus apknisti.
Chuanči, bro.
- Matei šviesą, bro? Dar sykį... - Sėsk.
- Markusai, stok! - Sėsk, pasakiau!
Markusai, po galais, stok, pasakiau!
Šūdas. Šūdžius!
Blemba! Petys.
Gulėk ramiai.
- Padėk man jį apversti. - Tam šūdžiui nepadėsiu.
Sakau, padėk man jį apversti!
Jam kartais išnyra petys. Blemba, padėkit jam.
- Traukis. - Kelkis.
- Tu gali eiti, neapsimetinėk. Kelkis. - Mano petys.
Kelkis, šūdo gabale!
Sušiktas baltaodis. Prašai pagalbos?
- Blemba! - Palik jį. Tegu.
Bro, petį žiauriai skauda.
Padėk man.
Sakau, padėk man, blemba!
- Kas per šūdas? Padėk jam. - Šūdas. Skauda.
- Blemba. - Nori, kad padėčiau?
Tuojau.
Vežkit mus į ligoninę.
- Markusai, stok! - Kas per šūdas?
- Rimtai? - Ką? Į ligoninę!
- Dukrele. - Kas tau, kale?
- Sakau, stabdyk mašiną, blemba! - Gerai, daktare, tuoj.
Sušikti skurdžiai. Jūs nežinot, kas mes tokie!
- Kelkis, kelkis, kelkis, šūdžiau. - Ką?
- Kas? - Marigabe.
- Judinkis. Lauk. Lauk, po galais. - Ką tu darai, blemba?
- Ne. - Lauk.
- Lipkit. Greičiau. Lauk. - Sušikti skurdžiai.
Atšok, šūdžiau.
Ei, palauk! Mano telefonas, mulkiai.
- Reikia telefono? - Paduok, blemba.
Po galais, ne. Blemba.
Liaukis, mieloji. Stok.
Pasiimk savo sušiktą telefoną.
Kale, tu nežinai, su kuo prasidėjai.
- Atšokit, pimpiagalviai. - Pats atšok.
ĮKVĖPTA DOKUMENTINIO FILMO „MIDNIGHT FAMILY“
Politrauma, chirurgija, didelis galvos skausmas,
cerebrovaskuliarinės ligos, precedentai.
RIEBALŲ EMBOLIJOS SINDROMAS? ASPIRINAS
Visada yra ankstesnė istorija. Kažkas, ko nežinome apie kitą žmogų.
Ir tai man labai sunku suprasti.
PENKTA DIENA
Ji sako, kad suimprovizavo fristailo metu.
Bet ji meluoja. Ji buvo viską surimavusi.
Labai skaudu, žinok.
Marigabe?
Tu manęs iš viso klausaisi?
Blemba, aš tau širdį lieju, o tau nusišikt.
Ne. Aš klausau.
O negalvojai, kad pats susimovei?
- Kaip? Aš nieko nepadariau. - Kaip tai kaip?
Kas būtų, jei būtum laimėjęs? Ką?
- Ar žinai, kaip šūdinai ji jaustųsi? - Liaukis, daktare.
Nepamokslauk, aš tau išsipasakojau.
Duosiu tau patarimą, broli.
Pakalbėk su Kris.
Kai nesikalbat, nuoskaudos kaupiasi,
kol galiausiai imi nenutuokti, nei kas yra,
nei kur visa tai eina. Toks štai šūdas.
- Tau viskas gerai? - Taip. O kas?
Nes nė velnio nesupratau, ką pasakei.
Tu čia sėdi visą dieną ir šifruoji Bibliją ar kažką.
Gaila žiūrėti. Palikai mus visai.
Jis dabar - Džastisas Byberis.
- Matėme tave per TV. Gražiai atrodei. - Girdėjai?
Man nerūpi nei šlovė nei turtai, žinokit.
Man rūpi, kad žmonės būtų saugūs.
Taip, mano brolis - didvyris.
Ir jis bus puikus tėvas.
Ką?
Taip, jis jau užimtas, jeigu ką, stokit į eilę.
- Iki. - Labos nakties.
- Viso. - Tiksliau…
- Kas tau negerai, sese? - O kas?
Yra tam tikros taisyklės, Marija Gabriela.
- Kokios? Liaukis! - Mes - šeima.
Užeikite.
Negaliu patikėti.
Žinau, kad pyksti. Todėl ir atėjau, Marijau.
Paaiškinti tau kai ką.
Ką?
Maniau, mes - draugai.
Neturėjau kitos išeities.
Aš skaičiau straipsnius, klausiau paskaitų…
O tu ėmei ir atsigulei po peiliu.
Taip, bet…
Jei būčiau laukęs tavęs, būčiau miręs.
Aš įskaudintas.
Aš toks įsižeidęs, jog daugiau nepriimsiu tavo pacientų.
O kuo galėčiau išpirkti nuodėmę?
Tik tark žodį.
Dirbk man.
Kaip tai dirbti tau?
Man reikia žmogaus, kuris koordinuotų greitąsias.
Skirstytų atvykusius pacientus.
Maniau, pasiūlysi nueit kavos ar ką.
Padėk man, Ramonai.
Mano darbuotojas išėjo, o bosas mane spaudžia.
Tau būtų į naudą. Pailsėtum nuo greitukės, atsigautum.
Aš nežinau.
Gautum gerą atlyginimą.
Sveikatos draudimą. Pridėsiu tau kelis kuponus.
Aš tau dėkingas, Marijau.
Bet darbas kontoroj - ne man.
Paklausyk, Ramonai.
Tavo gyvenimo būdas netinka tavo širdžiai.
Neabejoju, tave operavo atmestinai.
Parodysi man vėliau.
Padaryk tai dėl savo šeimos. Pagalvok.
Rašiau tau.
- Tai mes jau nesisveikiname? - Labas.
Į tavo žinutę atsakiau.
Aš, regis, nemačiau daugiau. Dirbau.
Bet turiu kelis klausimus apie Najeli.
Marigabe, tau neverta to sureikšminti.
Aš nesureikšminu.
Žmonės miršta. Žinau.
Tuomet
privalai žinoti, kad neturi prisirišti prie pacientų.
Girdi?
Ką tu sakai? Prašau, paaiškink daugiau, kaip turiu dirbti savo darbą.
Turi daug rūpesčių.
Tiesa? Mokslai.
Greitoji, šeima.
Tavo draugas iš mokyklos.
Vadinasi, nori kalbėti apie tai?
Norėčiau žinoti, kas mes vienas kitam. Tik tiek.
Niekas.
Galim draugauti su kuo tik norim.
- Esam suaugę. - Tai liaukis inkštusi dėl tos merginos!
Ji mirė.
Girdi? Ir viskas. Visų neišgelbėsi.
Tu - blogas žmogus.
Kvaila buvau manydama, kad turim kažką bendro.
Marigabe, palauk.
Gerai. Atvedėte mane.
Galite eiti?
Mes truputį pabūsim.
Žinot, kas mane labiausiai skaudina?
Kad nepasitikite manim.
Gerai. Eik. Mes iš čia tave matysim.
Ei.
Gerai elkis.
- Ką darai? - Eik!
- Gera, tiesa? - Kas?
Tai.
Vesti vaikus į mokyklą.
Kartu.
Iškyla prisiminimai.
Bet tu vaikų į mokyklą nevesdavai.
Grįždavai pervargęs ir parpdavai kaip meškinas, pamiršai?
Taip. Gera tai daryti pirmą kartą.
Žinau, kur link suki.
Ir mes apie tai jau kalbėjom.
Ne, aš tik palaikau pokalbį.
Žinau, kad tas bučinys galėjo būt įvairiai suprastas.
Bet...
Puikus buvo bučinys.
Mes kartu nebebūsim.
Niekada nesakyk niekada, Lete.
Būtų nesąmonė.
Ne. Vėl viskas būtų taip pat.
Ne. Aš dabar - kitas žmogus.
Aš - ateities Ramonas.
O ateities Ramonas visai nepanašus į praeities Ramoną.
- Atrodai taip pat. - Ne.
Ieškau darbo kontoroje.
- Ir gavau pasiūlymų. - Tikrai?
Taip. Aš valgau sveikiau.
Labai džiaugiuosi.
Bet mes galime bendrauti tik kaip draugai.
Taip geriau vaikams.
Gerai. Sutinku.
- Draugai. - Draugai.
Bet su privilegijom.
Liaukis. Ramonai, prašau.
Tvardykis!
Kodėl tu taip?
Kas norėjo pasirodyt atskirai?
Kristina, tik tam, kad būtų daugiau šansų laimėti prizą.
- Tu patekai į finalą ir laimėjai. - Ir?
Bet ar būtina buvo mane taip žeminti
mano šeimos akyse?
Ten buvo mano mama, tėvas, brolis, o tau nusispjaut?
Kodėl?
Nes jaučiausi įskaudinta.
Man buvo skaudu, kad mane palikai.
Aš norėjau laimėti prizą, o ne palikti tave.
Laiko neatsuksiu ir savo klaidų neištaisysiu,
bet galim kalbėt apie tai, kas tarp mūsų vyksta.
Tu vis dar prisimeni, kad aš nėščia?
Blemba, Kristina, aišku.
Tai ką darysim?
Ką tu nori.
Aš tai žinau, Markusai.
Bet pasakyk man ką nors. Padėk man priimti sprendimą.
Aš tau jau sakiau. Darysim taip, kaip pasakysi.
Tai, ko nori tu, Krisis.
Būk vyras. Ką mes darysim?
Klausyk, Krisis.
Kas aš?
Markusas.
Mes - Markusas ir Krisis, po galais.
Aš teisus?
Mes - kieti.
Žinau, ką darysim.
Mes turėsim šį vaiką.
O tu pasakysi savo šeimai, kad išvykstame.
Tamajo, kur tu?
Egzaminas jau prasidėjo!
Šūdas.
Atsargiai.
Blemba, įleiskite mane, po galais.
Tai kuo galiu jums padėti, „panele Greitoji“?
Aš greitojoje nebedirbu.
Tai dirbate televizijoje?
Noriu pasikalbėti apie egzaminą.
Kokį?
Tą, į kurį neatėjote?
Žinau, suklydau.
Todėl prašau jūsų leisti man jį laikyti.
Tai nebūtų sąžininga tavo bendramokslių atžvilgiu.
Suprantu. Aš neprašyčiau,
bet stengiuosi elgtis teisingai.
Labai stengiuosi.
Gerai.
Tik šį vienintelį kartą galite laikyti egzaminą ne pagal grafiką.
Tikrai?
Tikrai.
Ačiū.
Tiesiog pastaruoju metu man sunkus metas.
Suprantama, įvertinimas bus daugiausia 80 proc., kad būtų sąžininga.
Ačiū. Taip.
Ir tik todėl, kad tikiu, jog jūsų laukia šviesi ateitis.
Nesate toks kirvis, kaip visi kalba.
Tai paskutinis jūsų šansas.
Išnaudokite jį tinkamai.
Ačiū jums.
Marigabe.
Ko nori?
Atėjau čia dėstyti.
Neprivalai man aiškintis.
Gerai.
Viso.
Iki.
Pameni savo darbą?
Taip, nėra jis toks sunkus.
Tu linkęs daug ką pamiršti.
Tas pats su sostinėmis.
Ką galiu padaryt, kad tų šalių per daug.
Gerai. Greičiau. Mano tėvai nežino, kad aš čia.
Ką jiems pasakei?
Kad einu į matematikos būrelį.
O matematikos būrely pasakiau, kad einu į baletą.
O balete pasakiau, kad turiu daug mokytis.
Kaip tu išsisuki?
Svarbiausia - vienu žingsniu pirmaut.
Nežinau.
Aš bijau.
Aš nenoriu bėdų.
Nepamiršk, darome tai dėl mūsų verslo.
Negi nenori užsidirbti pinigų?
Būt nepriklausomu?
Noriu.
Tai apsispręsk.
Padėk man padėti tau.
Tėti, Pikos mama atvažiuoja jos pasiimti.
Ji gali mane nusivežti pas save.
Taip, mums pakeliui.
Gerai, labai ačiū.
Aš džiaugiuosi, kad tavo mama leido su juo draugauti.
Aš jai viską paaiškinau, ir ji suprato.
Puiku.
Tu čia visuomet laukiama.
Tu darai gerą įtaką šitam bukagalviui.
Klausyk savo draugės.
Aš jam sakau tą patį.
Mama jau turbūt čia.
- Iki pasimatymo, pone Ramonai. - Sėkmės.
Iki, tėti.
Na...
eik.
Nepamiršk, mums reikia kaulų nuotraukų.
Lūžusių, styrančių kaulų, kraujo, žarnų ir panašiai.
Kuo baisiau, tuo geriau, supratai?
- Ir siųsk man. - Gerai.
O gal vis tik nereikia?
Kas čia sakė, kad yra drąsus?
Įrodyk.
Nagi!
Eik.
Iš kitos pusės.
Užsuksim pas jūsų mamą.
O kam?
Pamatysi.
Telefoną!
Norėjau šiek tiek pafotografuoti.
„Norėjau šiek tiek pafotografuoti.“
Sėsk į galą.
Nagi.
- Eik. - Pričiupo tave.
Sveikas, vyruti.
Jau ketinom leistis į tavo paieškas.
Ar paimsi mane rytoj?
Nežinau. Pažiūrėsim.
Gerai. Iki, tėti.
Kad daugiau taip nedarytum. Abu su Pika.
Eikš.
Šie akiniai tau tinka.
- Geros nakties. - Lukai, luktelėk.
Ačiū tau už tavo gerumą mano šeimai.
Ir už akinius.
Baik jau, nieko čia tokio.
Galiu duoti tau patarimą?
Nebūk vaikams vien tik bosas.
Būk jiems ir tėtis.
O jie mato tai, ką ir aš. Gerą žmogų.
Žinai, kodėl taip manau?
Nes aš nebūčiau suvaldęs šios padėties
taip puikiai kaip tu.
Supranti, su manim ateity ir tavim praeity.
To fakto, kad jų mama gyvena su manim.
Ramonai, priimk Dievo pagalbą.
Jis nušviečia net tamsiausią kelią.
- Ačiū. - Su Dievu.
Šventikas man patarinėja. Kas jis manosi esąs?
Mano prioritetai pasikeitė Dabar apmoku sąskaitas
Nebegeriu Nesielgiu kaip mulkis
Pinigų neliko Mano senoj geroj...
- Kas yra? - Vaikai.
Esu jūsų bosas, bet taip pat ir tėvas.
Kaip tu, Markusai?
Aš?
Man viskas gerai, Ramonai.
- Tau kas nors ką nors pasakė ar... - Ką tokio?
Nieko. Man viskas gerai.
O tu, Marigabe? Kaip tu?
Kas tau? Keistai elgiesi.
Ne, viskas gerai.
Tiesiog noriu žinoti, kaip jūs laikotės.
Nes myliu jus.
Ei, Ramonai.
Tu juk nemiršti?
Ak jau...
Nemiršti.
Kaip laikosi mano mėgstamiausia greitukė?
Puikiai, brangi Karmen.
Turi mums ką nors?
Ar toli esat nuo miesto šiaurės?
Gal už penkiolikos minučių.
Turim iškvietimą.
Nepilnametis be sąmonės. Motina blaškosi.
Prie Kabreros aikštės.
Važiuojam. Atsiųsk lokaciją.
Tuoj.
Grįžtu namo laiku
Pakabinau plačiausias kelnes Daugiau neberimuoju
Ką? Čia?
- Labas vakaras. - Labas vakaras.
- Jūs mama? - Taip. Užeikite.
Prieš dvi dienas sūnus įsipjovė į metalo gabalą.
Paskui ėmė karščiuoti, iškviečiau šeimos gydytoją.
Jis apžiūrėjo ir išrašė vaistų, bet karščiavimas nesiliovė.
Ar po to kalbėjote su tuo daktaru?
Jis neatsiliepia į mano skambučius.
Likau viena. Vyras dirba toli.
Broli, nešk šen neštuvus. Aš eisiu su ja.
Gerai, daktare. Mes tuoj.
- Čionai, prašau. - Taip.
Kiek sūnui metų?
Aštuoneri.
Ar pamenate, kokių vaistų gydytojas davė?
Ne.
Nesijaudinkit. Vėliau apžiūrėsiu pakuotę.
Čionai, prašau.
Sūnus savo kambary. Jis...
Jis jau ilgai miega.
Daktare, prašau, čionai.
Taip.
Ačiū Dievui.
Karščiavimas nuslūgo.
Čia mano Denis.
Aš prieisiu arčiau, gerai?
Danieli, mielasis, pabusk.
Temperatūra nuslūgo, tiesa?
Taip.
Palaukite truputį. Pasiimsiu kai kokių vaistų.
Bet jam viskas bus gerai?
Taip, nesijaudinkit. Aš tuoj nusileisiu. Aš greit.
Girdėjai, sūneli? Viskas bus gerai.
Blemba.
Vaikas mirė. Jis mirė. Jis negyvas.
Greičiau. Skambink policijai.
- Kodėl? - Vaikas mirė.
Juokauji?
Atnešk 5 mg diazepamo, gerai?
Daktare?
- Greičiau! Jai šokas. - Jūs jo neapžiūrėsite?
Diazepamas.
Taip. Žinoma. Tam ir atvykome.
- Mes išvešime jus į ligoninę... - Ne.
Jokių ligoninių. Jam nereikia niekur važiuoti. Ne.
Tada apžiūrėsime čia, bet mums reikia...
Nesiartinkit. Jūs jį pagydysit?
Taip, tik nesijaudinkite...
- Nelieskit manęs! - Ramiai.
- Jūs jį pagydysit? - Nusiraminkit. Mes norim jums padėti.
- Tėti! Tėti, greičiau! - Kodėl?
Diazepamo neradom, daktare, bet radom šitą.
Ne! Paleiskit mane! Paleiskit! Ne!
- Nusiraminkite, ponia. Tuojau. - Mieloji, mes norim padėti.
- Gelbėkit! - Tai jums padės.
- Laikyk ją, laikyk. - Gelbėkite!
Nusiraminkite.
Viskas gerai. Jau?
Taip. Suleidau.
Dar kas nors, panele?
Reikalingas skrodimas,
bet iš kūno sprendžiant, praėjo kokios penkios dienos.
- Aišku. - Dar kas?
Suleidom jai raminamųjų, kad ji nusiramintų.
Bet mes negalim priimti moters.
Liaukis. Padėk man.
Tokios taisyklės, dički.
Man labai gaila.
Ar viskas sutvarkyta? Mes išvažiuojam.
O jūs?
Sakiau jau, vaikas - ne mūsų problema.
Tai ką mums daryti?
Kas suleido moteriai raminamųjų? Mes ar jūs?
Be to, tokios būklės negalim jos priimti.
- Tikrai? - Ne, tai sudėtinga.
Kai ji pabus ligoninėje ar kur, tada duos parodymus, tiesa?
Labos nakties.
Viso gero.
Velniop.
- Ko lauki, Ramonai? - Važiuojam!
Tie šūdžiai niekada nedirba.
Eikite. Aš pasivysiu.
Gerai. Nedelsk, daktare.
Tik atsargiai. Nereikia, kad ji pabustų.
KLOZEPINAS 10 MG
HALOPERIDOLAS
ZOTEPINAS
Eina šikt.
Ei.
- Mums šakės. - Ką? Kodėl?
Neaišku, kaip ilgai ji negėrė savo vaistų.
Kokių?
Krūvos antipsichozinių.
Tokios mes jos negalim vežti į policiją.
Jei ji pabus, teks vėl suleist raminamųjų.
Pranešiu teismo medikams,
kad vežam ją į Bernardino psichiatrinę.
Ten ją priims ir be draudimo. Bet tik jei ji bus rami.
- Važiuojam greičiau. - Varom.
- Daktare. - Kur aš?
Viskas gerai.
- Kur mano sūnus? - Ligoninėje. Mes irgi ten važiuojam.
Ponia, nesijaudinkite.
Būkit rami, ponia.
Užsimerkite, taip.
Miegokite. Štai taip.
- Ramiai. - Paimk midazolamo.
Tuoj.
Kur jis, daktare?
Turi būti ten, bet nesitvarkai tu čia.
Jo čia nėr.
Turi būti.
Ei, ne! Ponia, kur susiruošėt?
- Neliesk manęs. - Mes norim padėti. Girdite?
- Nusiraminkite! - Kur mano sūnus?
- Ne! - Tėti, saugokis!
- Kas jums? - Ne! Kur sūnus?
- Atsargiai! - Tėti.
Ponia, prašau, nusiraminkite.
Ei, ne. Nuleisite jas, ponia.
- Nesiartinkit prie manęs! - Nusiraminkite.
- Mes visi čia ramūs, matote? - Nusiraminkite, ponia.
Ramiai. Atsargiai.
Blemba. Ponia, ramiai.
Ne!
- Čiupk už kojų. Vienas, du, trys. - Ne, prašau, išleiskite!
Išleiskit mane!
Daktare!
Viskas gerai.
- Ponia, mes jums padedame. - Išleiskite mane iš čia!
Ramonai!
- Tvarsčius, greičiau! - Danieli!
- Mes nuvešim jus pas jį! - Išleiskit mane!
Išleiskit mane iš čia!
Sūneli, parašau!
Nėr ampulių, blemba.
- Visiška beprotė. - Paduok.
- Mano sūnelis. Prašau. Ne. - Būk rami. Viskas gerai.
Sūnelis!
Ne!
Prašau mane išleisti! Maldauju! Prašau.
Šakės.
Ar tėtis matė virbą?
Pamiršk. Guoliai subyrėjo.
Tikėkimės, kad jis nemirs nuo eilinio priepuolio.
Velnias.
Atleisk, Ramonai, bet su bepročiais mes nedirbam.
Deja, priimti jos negalim.
Puikiai žinai, kad nemokamai mes nedirbame.
Mano vyrai padės tau su ratu, žinoma.
Bet tai - viskas.
Daugiau niekuo padėti negalim.
- Suprantu. Tai... - „Suprantu“?
Ką reiškia „suprantu“?
Visąlaik tas pats.
Man įgriso tai, jog kai reikia, visi nusisuka.
Tačiau Tamajo šeima visada padės, taip?
Mumis visi tik naudojasi.
Neturi ką pasakyti?
Marigabe!
Kas tavo dukrai, Ramonai?
Tai tu.
Tu nužudei mano sūnų.
Tu.
Tu nužudei mano sūnų.
Jūsų sūnus buvo jau negyvas.
Mes nebegalėjom jo išgelbėti.
Labai jus užjaučiu.
Sako, kad emocijos, kurių neišreiškiame, lieka.
Jos neišnyksta.
Jos guli, o paskui išeina netinkamiausiu metu.
Bet lengva taip kalbėti, kai žiūrite iš šono.
Po galais, Najeli.
Gailiuosi, kad geriau nepažinome viena kitos.
Kitos žinios. Meksike toliau auga infliacija.
Vartotojų kainų indeksas išaugo 9,2 proc…
Nemiegi.
Gal nereikėjo nieko sakyt Ramonui.
Bet nežinau. Aš noriu, kad jis suprastų… kaip vertinu jo pastangas.
Juk tai sunku, po galais.
Jam matyti manyje brolį.
Nežinau, mieloji. Kai pagalvoju apie Ramoną ir vaikus,
kad jie gali ateiti čia kada panorėję…
Jei atvirai, tai keista.
Bet jei tu to nori,
jei tai suteikia tau laimės, tada ir aš laimingas?
Tavo šeima - mano šeima.
Lukai.
Myliu tave.
Spėju, esi patenkintas, Ramonai.
PIETŲ AMERIKOS PSICHIATRINĖ LIGONINĖ
Moterim pasirūpinta. O greitoji - baisios būklės.
Be to, uždirbom apvalų nulį dolerių.
Eilinį sykį.
O ką turėjau daryti?
Pats supranti. Niekas nenori psichų.
Mes nevadiname jų psichais.
Tik pažiūrėk į tai.
Remontas kainuos daug.
O kišenės tuščios.
Važiuojam, daktare.
Daktare?
Daktare!
Velnias.
Žiūrėk!
- Kas tai? - Išsiaiškinau, kas nutiko Najeli.
Najeli ištiko besimptomė subarachnoidinė hemoragija.
Stabilizavus jos būklę,
patikrino tik jos šonkaulius, plaučius, koją
ir organus, kurie akivaizdžiai galėjo būt pažeisti.
Bet kraujas toliau liejosi aplink smegenis.
Todėl jai ir skaudėjo galvą.
- Ir... - Tamajo.
Gerdama aspiriną nuo galvos skausmo…
- Tamajo, rimtai? - …ji tik skystino kraują…
- Tamajo. - …kas skatino smegenų hipoksiją.
Tokie sužeidimai
turi būt diagnozuojami ir gydomi ligoninėse,
o aš neprieštaravau prieš jos savigydą namuose.
Todėl pavėlavai į egzaminą?
Užsiėmei šituo?
Aš privalėjau išsiaiškinti.
Tai mano kaltė. Jei būčiau išsiuntusi ją į ligoninę…
- Ne. - …ji būtų likusi gyva,
- o aš jai leidau gerti suknistą aspiriną! - Ne.
Tai ne tavo kaltė. Ne.
Jei ne tu, ji iš viso būtų mirusi iškart po žemės drebėjimo.
Ar supranti? Tu nekalta…
Palauk.
Pala. Tamajo.
Tik ne taip.
Tamajo, palauk!
Tamajo!
Atleisk, dički, bet šįkart gedimai - rimti.
Nekalbėk taip, žmogau.
Taip, nebus pigu.
Kiek maždaug?
- Gausi širdies smūgį… - Alio, labas.
Markusai?
Daktare, tu mus ne juokais išgąsdinai. Kur tu?
Jums teks baigti be manęs.
Palauk. Ką?
Ką reiškia „be tavęs“?
Kur tu? Atvažiuosim, pakalbėsim.
Pasakyk tėčiui, kad…
Nebedirbsiu greitojoje.
Liaukis, Marigabe. Nereikia, dak…
Išvertė Egidija Namavičė