Хуан го изпи. Свършете си работата. - Лъжци.
Къде отивате? Ще го оставите? - Родри, какво става?
Така ли работи парамедикът? Отказва да помогне на пациент!
Пил е оцет със сода. - Не, изяде и това.
Пи оцет със сода за хляб, но яде и сапун. Устата му се пени.
Спрете с тъпите си клипчета. Има истински спешни случаи.
Помисли какво говориш.
Как така? Какви клипчета? Видяхте го - умира.
Вземаме ли пациента, или не? - Не.
Тръгваме. - Моля ви, помогнете ни.
Хуанчи е кретен, вярно е. Правеше някакви номера и се запени.
Но яде сапун, кълна се.
Да го вземем. Ще им намалим от курса.
Как се казваш? - Паулина.
Паулина, не ме лъжи. Някъде може да има истински спешен случай.
Защо да лъжа? Какво говориш?
Ще си свършите ли работата? - Приятелят ми умира. Помогнете.
Откарайте го. - Ще го оставите да се задуши ли?
Престани да снимаш.
Кълна ви се. Помогнете ни. Повярвайте ми.
Отиваме към болницата с тези "герои".
Дръпни се. Няма нужда да снимаш.
Защо, нали работите под постоянен стрес?
Така, това е дядото. Обичаш да го раздаваш герой, нали?
Той дали знае какво прави?
Деде, къде си учил медицина?
Татко. Кретенът се изкашля.
Влошава ли се?
Човек в такова състояние не кашля и не киха.
Какъв е този смях? Какво става? - Гадната кучка ме излъга.
Мамка му. Това не е ли Родри Нетеа? Ютюбърът.
Пич, ти си последовател ли? - Не, не следвам боклуци.
Истинските парамедици щяха да познаят. Но вие сте измислени.
Голяма смелост! Да извикате линейка.
Смешници. Трябва да ви покажем.
Спри. - Не мога. Копелетата ще си платят обаче.
Опитват се да ни изнудят. - Хуанчи, брат. Видя ли светлината?
Маркус, спри! - Слизай оттам.
Маркус, спри ти казах!
Мамка му и гад!
Рамото ми! - Стой мирно.
Ела да го обърнем. - Няма да му помагам.
Ела да го обърнем!
Рамото му понякога се вади. Помогнете му.
Разкарай се.
Можеш да ходиш, не се преструвай. Ставай, тъпанар.
Скапан лигльо. Сега молиш за помощ, а?
Остави го.
Братле, рамото ми. Помогни ми.
Казах да ми помогнеш!
Помогни му де.
Рамото ми. - Помощ ли искаш? Ето ти помощ.
Закарайте ни в болница.
Маркус, спри.
Сега? - Трябва му лекар!
Миличка.
Казах ти да спреш линейката. - Сега, сега.
Тъпи селяндури. Не знаете кои сме!
Ставай веднага, задник. - Какво? Защо?
Мърдай. Разкарайте се. - Какво правиш?
По дяволите.
Чупката. - Тъпи селяндури.
Майната ти, кретен. - Чакайте. Телефонът ми.
Телефона си ли искаш? - Дай ми го!
Не! Недей!
Миличка, спри се.
Ето ти телефона.
Не знаеш с кого имаш работа.
Разкарайте се, кретени. - Начукай си го.
ПО ЕДНОИМЕННИЯ ДОКУМЕНТАЛЕН ФИЛМ
Политравми, операция, силно главоболие, мозъчно-съдов инцидент.
Винаги има предходна история, нещо, за което не знаем.
Все по-трудно ми е да го разбера.
ПЕТИ ДЕН
Каза, че е измислила всичко на място, фрийстайл.
Но това са глупости. Подготвила го е предварително.
Много е обидно.
Маригаби?
Слушаш ли ме?
Мамка му. Изливам си душата, а на теб не ти дреме.
Слушам те. Не е зле да разбереш, че си се издънил.
Защо? Нищо не съм направил. - И питаш. Ако ти беше спечелил, какво?
Тя как щеше да се чувства? - Стига де. Не ми трий сол на главата.
Ще ти дам съвет. Говори с Крисис.
Ако си мълчите, нещата се трупат и всичко се скапва.
Става грозно и се чудиш накъде вървите.
Добре ли си? - Да, защо?
Не разбрах какво наговори.
И цял ден седиш и дращиш. Библията ли преписваш?
Каква радост за окото! Съвсем ни изостави. - Нали сега е Помагащия Бийбър!
Видяхме те по телевизията. Беше сладък.
Славата и богатството не ме интересуват. Искам хората да са добре.
Да, брат ми е герой. И ще стане страхотен баща.
Какво?
Върви с ремаркенце. Ако се натискате за него.
Чао. Лека нощ. - Стига де.
Какво те прихваща? - Защо?
Има неписани правила. Не издънвай своите.
Влез!
Не мога да повярвам.
Знам, че си сърдит. Затова идвам.
Да ти обясня. - Какво има за обяснение?
Мислех, че сме приятели. - Нямах избор.
Скъсах се да чета статии, да ходя на лекции.
А ти - под ножа! - Да.
Ако те бях чакал, щях да умра.
Обиден съм.
Толкова съм засегнат, че вече едва ли ще приемам твои пациенти.
Недей! Кажи как да ти се реванширам. Готов съм на всичко.
Работи за мен.
Какво значи да работя за теб?
Трябва ми човек да координира линейките и да разпределя постъпващите.
Реших, че ще поискаш да те черпя кафе. - Помогни ми.
Напусна човек, а шефът ме притиска.
За теб е добре да не си на спешни случаи. - Не знам.
И заплатата е сносна.
Ще имаш осигуровки. Ще ти отпусна и купони.
Много ти благодаря, Марио.
Но канцеларската работа не е за мен.
Чуй ме, Рамон. Животът, който водиш, вреди на сърцето ти.
И операцията едва ли е отлична. После ще видя.
Направи го заради близките си. Помисли.
Писах ти.
Вече не поздравяваш ли? - Здрасти.
Отговорих ти.
Не съм видяла съобщението. Работех.
Исках да разбера повече за Найели.
Маригаби, не се фиксирай в случая. - Не е фиксация.
Наясно съм, че хората умират.
Сигурно знаеш и че не бива да се привързваш към пациент.
Не думай. Я ми дай още някой съвет за работата ми.
Имаш си достатъчно грижи. Следването, линейката, семейството ти.
Гадженцето във факултета.
Това ли искаш да обсъждаме? - Накъде върви връзката ни?
Наникъде. Може да излизаме с когото искаме.
Зрели хора сме. - Тогава не хленчи за жената.
Умря. Не можеш да спасиш всички.
Ти си покварен.
А аз, идиотката, мислех, че имаме нещо общо.
Почакай.
Доведохте ме. Няма ли да си тръгвате?
Ще останем още малко.
Знаете ли кое ме обижда?
Че ми нямате доверие.
Добре, влизай. Ще те гледаме оттук.
И да слушаш.
Влизай!
Хубаво е, нали? - Кое?
Ами това.
Да водим децата на училище.
Заедно. Навява ми спомени. - Никога не си водил децата на училище.
Прибираше се, изцеден от курсовете и заспиваше като пън.
Мамка му, вярно е. Добре, хубаво е да го правя за пръв път.
Усещам накъде биеш. И вече го обсъдихме.
Не, просто си приказваме.
Знам, че целувката онзи ден може да е създала грешно усещане.
Но... - Върховна целувка!
Няма да се събираме. - Никога не казвай "никога".
Няма да е за добро. И пак ще стане като преди.
Няма. Вече съм друг човек.
Аз съм Рамон от бъдещето.
А този Рамон от бъдещето няма нищо общо с онзи от миналото.
На мен ми изглеждаш същият. - Не.
Търся си работа в офис. Имам предложения. - Сериозно?
И се храня здравословно. - Много се радвам!
Но може да сме само приятели.
По-добре е за децата. - Добре, така да бъде.
Приятели. Но и в леглото.
Стига, Рамон, моля те. Дръж се прилично!
Защо го направи? - А кой искаше да сме соло?
За да спечели единият. Стигна до финала и спечели.
Но защо трябваше така да ме унижиш пред семейството ми?
Мама, татко, брат ми... Бяха там, но не ти пукаше. Защо?
Бях обидена.
Заболя ме, че ме изостави.
Исках да подсигуря победа, не те оставих.
Не мога да поправя миналите си издънки.
Но можем да обсъдим какво се случва.
Помниш ли, че съм бременна?
По дяволите, разбира се! - И какво ще правим?
Каквото искаш. - Това го знам, Маркус.
Но кажи нещо, помогни ми да взема решение.
Нали ти казах? Ще те послушам за всичко.
Ще бъде както искаш.
Дръж се мъжки. Какво ще правим?
Виж, Крисис.
Кой съм аз?
Маркус.
Ние сме Маркус и Крисис.
Нали така?
Страхотни сме.
Знам какво ще направим.
Ще задържим бебето. И ще кажеш на вашите, че заминаваме.
Къде си?
Изпитът започва! - По дяволите.
Внимавай!
Мамка му. Пуснете ме!
Какво да направя за вас, г-це Линейка?
Вече не работя. - Писна ти да те дават по телевизията ли?
Идвам да обсъдим изпита. - Кой изпит?
На който не се яви ли? - Беше грешка.
Затова ви моля да ми позволите да се явя. - Няма да е честно спрямо колегите ти.
Знам. Обикновено не бих молила, но се опитвам да постъпя правилно.
Старая се.
Добре.
По изключение може да се явиш на изпит извън графика.
Наистина ли? - Щом ти казвам.
Благодаря.
Напоследък навсякъде удрям на камък.
Финалната оценка ще е 80% от реалната, за да е справедливо.
Да, благодаря.
Правя го, защото съм убеден, че те чака блестящо бъдеще.
Не сте гаден, както говорят.
Последен шанс.
Не го пропилявай. - Благодаря ви.
Маригаби.
Какво? - Дойдох да изнеса една лекция.
Няма нужда да ми обясняваш. - Добре.
Чао. - До скоро.
Помниш ли задачата си? - Да, не е нещо сложно.
Много забравяш. Например столиците. - Какво да направя, като са толкова щати!
Добре. Побързай. Нашите не знаят, че съм тук.
Какво им каза? - Че се готвя за олимпиада по математика.
На математичката казах, че съм на балет.
А в школата казах, че имам да уча. - Как не те разкриват?
Планирам нещата предварително.
Не знам. Страх ме е. Не искам неприятности.
Не забравяй, че го правим в полза на бизнеса ни. Или не искаш да имаш пари?
Да си независим? - Искам.
Какво решаваш? "Помогни ми, за да ти помогна."
Майката на Пика ще дойде да я вземе.
Каза, че ще ме откара у мама. - Понеже ни е на път.
Добре, много ти благодаря. Радвам се, че майка ти вече дава да се виждате.
Аз й обясних и разбра.
Чудесно. Винаги си добре дошла у дома.
Влияеш добре на този тъпчо.
Слушай внимателно приятелката си.
Все това му повтарям.
Мама сигурно ме чака.
До скоро, г-н Рамон. - Всичко добро.
Ти си на ход.
Запомни: трябват ни снимки на кости.
Счупени и оголени кости, кръв, черва, такива неща.
Възможно най-кървави. Изпращай ми ги.
Може би идеята не струва.
Нали каза, че си смел? Докажи го.
Върви!
Хайде, хайде.
Другата врата.
Ще се отбием при майка ти.
Защо? - Ще видиш.
Дай ми телефона.
Исках да снимам нещо.
"Исках да снимам нещо." Сядай отзад. Хайде!
Изчезвай. - Хвана те.
Здрасти, хлапе.
Вече щяхме да те търсим. - Ще ме вземеш ли утре?
Не знам. Ще видим.
Добре. Чао, тате.
И да не сте го повторили. Хайде.
Очилата ти стоят страхотно. - Да бе.
Лека нощ. - Люк, почакай.
Благодаря ти за грижата за семейството ми. И за очилата.
Не се тревожи.
Приемаш ли съвет?
Не бъди само шеф за децата си.
Бъди им и баща.
За да видят, че си добър човек.
Как разбрах ли?
На твое място нямаше да издържа.
Аз съм бъдещето, ти си миналото.
Сега аз съм с майката на децата ти.
Рамон, приеми Бог. Той озарява и най-тъмните пътища.
Благодаря. - Бог да те пази.
Пасторът ми дава съвети. За кого се мисли?
Приоритетите ми се пренаредиха. Сметките плащам, нали?
Вече не пия, не съм боклук.
На света за мен няма пари, заради които да търся...
Какво ти е? - Деца. Аз съм ваш шеф, но и ваш баща.
Как си, Маркус?
Аз ли? Добре съм. Всичко е наред, Рамон.
Да не си чул нещо? - Какво нещо?
Нищо, добре съм.
А ти, Маригаби? Как си? - Какво ти е? Много си странен.
Нищо, какво да ми е? Просто питам как сте. Защото ви обичам.
Да не си тръгнал пак да умираш?
Не си.
Как е любимият ми екип?
Всичко е наред, миличка! Имаш ли нещо за нас?
Сигнал в северната част. Близо ли сте? - На около 15 мин. Или 10.
Дете в безсъзнание, майката е отчаяна. Близо до площад "Кабрера".
Отиваме. Изпрати ни локация. - Веднага.
Навреме се прибирам. Събличам се. И вече не рапирам.
Това ли е мястото?
Добър вечер. - И на вас.
Вие ли сте майката? - Да, елате.
Преди два дена синът ми се поряза на метал.
Вдигна температура, викнах личния ни лекар.
Прегледа го, изписа нещо за треската, но той продължи да се поти.
Говорихте ли пак с лекаря? - Не ми вдига.
Сама съм, мъжът ми е в командировка.
Донесете носилката, аз ще вляза с жената.
Добре, докторке, идваме.
Насам, моля.
На колко е момчето? - На осем.
Помните ли какво са му предписали? - Не.
Спокойно, ще видя кутията после. - Насам, моля.
Синът ми е в стаята си.
От доста време спи.
Насам, докторке. - Добре.
Слава богу. Няма температура.
Това е моят Дани. - Ще дойда да го видя.
Даниел, миличък, събуди се.
Нали няма температура?
Няма.
Изчакайте малко, отивам за лекарства.
Нали ще се оправи?
Не се притеснявайте. Слизам и веднага се връщам.
Нали чу? Всичко ще се нареди.
Мамка му, мамка му. Детето е мъртво. Край. Умряло е.
Обадете се в полицията.
Защо? - Детето е мъртво.
Стига бе. - Дай диазепам от 5 мг.
Докторке?
Бързо, тя е в шок. - Няма ли да го видите?
Диазепам.
Ще го видим, затова сме тук.
Ще ви откараме в болница. - Не.
Никакви болници. Няма нужда да ходи никъде.
Добре, тогава тук. - Не доближавайте. Ще го лекувате ли?
Да, но трябва да се успокоите. - Не ме докосвайте!
Ще го излекувате ли? - Ще ви помогнем. Татко, сега!
Няма диазепам, но имам това. - Не, пуснете ме!
Успокойте се. - Ще ви помогнем.
Помощ! - За ваше добро е.
Помощ!
Спокойно. - Готова ли си?
Да. Край.
Нещо друго?
Ще е нужна аутопсия,
но предвид степента на разлагане, мъртъв е от 4-5 дена.
Добре. - Нещо друго?
Наложи се да я упоим, за да се успокои.
Не можем да поемем отговорност за жената.
Стига де, помогнете.
Такива са правилата. Съжалявам.
Приключихме ли? Тръгваме си.
А вие? - Казах на децата ви, че не е наш проблем.
И какво да правим? - Кой я упои? Ние или вие?
А и не можем да я вземем в това състояние.
Не можете ли? - Да, сложно е.
Като се опомни в болница или другаде, ще свидетелства, нали?
Лека нощ. - Лека нощ.
Мамка му. Какво очакваше, Рамон? - Да вървим.
Копелетата никога не правят нищо.
Вървете, ще дойда след малко. - Добре, но побързай.
Внимателно. Да не я събудим.
КЛОЗАПИН 10 МГ
ХАЛОПЕРИДОЛ
ЗОТЕПИН
По дяволите!
Загазили сме здраво. - Какво сега?
Отдавна не е пила лекарствата си.
Какви лекарства? - Купища антипсихотици.
В този вид не е за полицията. Ако се събуди, пак трябва да я упоим.
Ще кажа на криминалистите, че ще я откараме в психиатрия "Фрай Бернардино".
Ще я вземат и без осигуровка, ако не буйства. Хайде, бързо.
Докторке. - Къде съм?
Спокойно, всичко е наред.
Къде е синът ми? - В болница. Отиваме там.
Не се безпокойте.
Спокойно.
Точно така. Затворете очи. Заспивайте.
Спокойно. - Дай мидазолам.
Давам.
Къде е? - Тук беше, всичко е нагоре с краката.
Няма го. - Там трябва да е.
Не, не! Какво правите?
Не ме докосвай. - За ваше добро е.
Къде е синът ми?
Татко!
Какво ви става? - Къде е синът ми?
Внимавай! - Татко!
Успокойте се. Не, махнете това. - Не ме доближавай.
Не доближавайте! - Да се успокоим.
Внимавай.
Успокойте се!
Хвани й краката. Едно, две, три. - Моля ви! Пуснете ме.
Докторке! - Всичко е наред.
Госпожо, ще ви помогна. - Пуснете ме.
Бързо, превръзки!
Ще ви закараме при сина ви.
Пуснете ме! Синът ми, моля ви! - Шишенцата ги няма!
Тази е луда.
Моля ви, синът ми! - Спокойно. Всичко е наред.
Синът ми. Синът ми!
Моля ви, пуснете ме. Много ви моля, умолявам ви!
Счупено е.
Баща ти погледна ли щангата? - Забрави! Пиньонът е прецакан.
Дано не пукне от нов инфаркт.
Съжалявам, Рамон, не се занимаваме с луди.
Не можем да я вземем.
Наясно си, че не можем да работим безплатно.
Момчетата ми ще ви помогнат за гумата и толкова. Друго не можем да направим.
Разбирам. - Разбираш? Какво значи това?
Вечно същата история.
Писна ми, когато стане напечено, всеки да се скатава,
не и Тамайо - те винаги са на линия, за да ги цакат!
Ще кажеш ли нещо?
Маригаби!
Какво я прихваща дъщеря ти?
Вие бяхте.
Вие убихте сина ми.
Вие бяхте.
Убихте сина ми. - Вече беше мъртъв!
Нищо не можеше да се направи.
Много съжалявам.
Казват, че чувствата, които скриваме, не стихват.
Не умират. Погребани са живи и все някога избиват, но много по-остро.
Лесно е, ако си страничен наблюдател.
По дяволите, Найели. Така ми се иска да се бяхме опознали.
Инфлацията в Мексико продължава да се покачва.
Цените на потребителските стоки са нараснали с 9,2%.
Много спиш.
Може би не трябваше да говоря така на Рамон.
Но исках да разбере, че аз много ценя усилията му.
Мамка му. Не е лесно.
Да ме възприема като брат.
Объркан съм, скъпа. Мисля за Рамон и децата.
Как идват, когато им скимне.
Честно казано, шантаво е.
Но ако ти така искаш,
ако така си щастлива, и аз съм, защото твоето семейство е и мое.
Люк.
Обичам те.
Дано си доволен, Рамон.
ПСИХИАТРИЧНА БОЛНИЦА
Жената е добре, линейката е за скрап.
А от цялата работа прибрахме шеметните нула долара. Отново!
Как очакваше да постъпя? Знаеш, че никой не иска да се занимава с луди.
Не ги наричаме "луди"!
Погледни.
Ще се изтръскаме здраво за ремонт. А не сме заделили пачки.
Тръгваме, докторке.
Докторке?
Докторке!
Мамка му.
Виж това!
Какво? - Разбрах какво й е било на Найели.
Получила е субарахноидален кръвоизлив, без симптоми.
Като са я стабилизирали, са прегледали само ребрата, дробовете, краката й
и каквото е представлявало пряк риск.
Но кръвоизливът не е спрял.
Главоболията са влошили общото състояние.
Тамайо.
Пиеше аспирин за главата.
Престани. - Той е разредил кръвта.
Довел е до мозъчна хипоксия.
Тази травма е могла да бъде диагностицирана и лекувана,
ако беше отишла в болница, но аз я оставих да се самолекува.
Затова ли пропусна изпита?
Това ли проучваше?
Исках да разбера.
Виновна съм, че не отиде в болница.
Щеше да е жива. А я оставих на аспирин!
Не си виновна. Без теб тя щеше да умре още след труса.
Разбираш ли? Нямаш вина.
Чакай, чакай.
Почакай, Тамайо.
Не така.
Почакай, Тамайо!
Тамайо!
Съжалявам, но този път е сдала багажа. - Недей така.
Да, и частите са скъпи. - Колко?
Ще получиш удар. - Какво става?
Маркус? - Докторке, изкара ни акъла. Къде си?
Ще се наложи да работите без мен. - Как така?
Как без теб? Къде си? Ще те вземем и ще поговорим.
Кажи на татко, че...
Отказвам се от линейката.
Маригаби, недей така!
Превод на субтитрите Анна Делчева