Vad skulle du säga om att jag visste att det skulle hända? Attentatet i Sundsvall.
- [skott avlossas] - Det här är allt.
- [Isabelle] "Middagen är sen"? - Den är uppdaterad.
[Arthur] Nån stänger av strömmen med avsikt.
Varför fanns det en Rädda Sundsvall-lag innan Sundsvall? Jag ringde Strandberg.
[Mille] Hon blir dödad samma dag som explosionen, det är ingen slump.
- Det där är vd:n för Svea GasCo. - Arthur.
- Vem arbetar du för? - Northern Canopy.
De vet allt som polisen vet och ser er som ett lika stort hot som Cris.
- Därför skyndade hon på storyn. - [Johan] Ni har mitt liv i era händer.
Vi får prata med vd-killen, Nordin. Efter avbrottet tjänar de sjukt mycket pengar.
Vi blev ombedda att utrymma kraftverket.
[Nordin] "Middagen är sen" är en gammal militärövning där de stängde av strömmen.
De skriver kodordet, jag släcker.
- Och Northern Canopy? - Tänk större.
[dramatisk musik]
[debattgäst] Processen fortsätter med att myndigheterna kommer att yttra sig
över försvarsberedningens förslag till den 15 november i höst.
Det är nödvändigt att få myndigheternas konsekvensanalyser
när det gäller tidsramar, organisation och ekonomi.
[programvärd] Skulle du säga att det militära försvaret
skulle förbättras av de här nya pengarna? Spelar det nån roll på sikt?
[debattgäst] Jag sa i vintras att vi har ungefär hälften av det försvar på riktigt,
som vi har på pappret. Det är ungefär hälften av vad vi behöver.
[intensiv musik]
- Du har blod på händerna! - De har blod på händerna!
De har blod på händerna!
De har blod på sina händer!
[intensiv musik avtar]
Som jag har sagt tio gånger: Jag gick hem. Tror ni att jag gjorde det, får ni åtala.
Annars får ni släppa mig. Jag har varit här hela helgen, det här är tortyr.
Jag tror inte att du gjorde det. Vi tror inte att du gjorde det.
Skulle du ha skjutit slumpmässiga skott och sen ett rätt i pannan på Strandberg?
Skulle du visa en sån likgiltighet inför övervakningen på en plats där du arbetar?
- Precis. - Skulle du ha tillgång till en Beretta M9?
- Militärt ursprung? Nej. - Exakt.
Nej, såna som du använder gift och tabletter och sånt.
Som fegisar, så ni slipper vara med när de dör. Nej, jag tror inte att du gjorde det.
- Okej. - Jag tror inte på det du säger heller.
Att hon skulle ha blivit mördad för att hon arbetade på nån story om Svea GasCo.
- Angående strömavbrotten. - Jaha.
- Jag tror inte heller det var Svea GasCo. - Vem var det, då?
- Jag vet inte, men det jag visade dig... - Du har visat mig några skärmdumpar. Va?
Av textmeddelanden som eventuellt är läckta och handlar om strömavbrotten.
En hel minut innan, varje gång.
Det är inte klarlagt om strömavbrotten skedde vid samma tid på olika platser.
- Eller du kanske har all data? - "Middagen är sen."
En militärövning om strömavbrott. Nu dyker det upp igen på usb-minnet.
[Viklund] Usb-minnet som ni tog sönder och kastade bort, ja.
- Strandberg hade många fiender. - Så om jag inte gjorde det kan jag gå hem.
Ja. Men stanna hemma och smit inte igen. Du är fan värre än min dotters hamster.
- Okej. Och Mille? - Mille Norberg?
Hon är redan släppt. Men du, jag förstår dina drivkrafter.
Poliser och journalister är förmodligen rätt lika.
Men håll inte på att gegga mer här.
- Dra inte in civila, eller deras barn. - Nej, precis. - Arvidsson?
Kan inte du köra honom hem? Stanna utanför och se till att det inte blir mer skit nu.
Javisst.
[Johan] Så de släppte dig till slut?
- Jag kör hem honom, om det är okej. - Jag känner honom, det är lugnt.
Men jag hänger efter, då.
Så ställer jag mig utanför din bostad, om det är så att du behöver mig.
[dramatisk musik]
[Johan] Goda nyheter! Den interna inställningen är att sluta jaga dig.
- Vadå? - Din debriefing med polisen gick bra.
Ingen är ute efter Northern Canopy, så ingen är ute efter dig.
Hur kan de veta vad jag sa hos polisen?
[skrattar till] Du skämtar, va?
Så jag är rentvådd helt plötsligt?
Risken med att ge sig på dig är större än att låta bli. Det var väl det du ville?
Det är klart. Jag vill ha tillbaka mitt liv.
Det verkar som att du har fått det nu. Vad sa du till dem egentligen?
- Polisen? - Ja.
Jag berättade om Strandberg. Sundsvall.
- Sa du nåt om mig? - Klart jag inte gjorde.
- Jag skulle aldrig hänga ut en källa. - Det skulle inte ha stoppat Cristina.
- Jag är inte Cristina. - Det är bra.
Jag har inte glömt vad jag har lovat dig, Johan. Jag vill också få ut storyn.
Just nu är jag bara glad att komma ur det här levande.
Det är inte längre värt risken.
För är det nåt jag har lärt mig, så är det att Northern Canopy... De vinner alltid.
Vill du inte bara ställa allt till rätta, då?
- Jag tror att vi måste släppa det, Arthur. - De jagar fortfarande Cristinas mördare.
Och de kommer att leta ett tag, tills de inte längre gör det.
- Jag måste ta en dusch. - Jag hittar ut själv.
[duschen sätts på]
["Tunna skivor" med Siw Malmkvist spelas]
[vapen faller till golvet]
[männen stönar]
[Johan stönar]
- Varför gör du det här? - Jag litar inte längre på dig.
[Johan skriker]
[skott]
[duschen strilar]
["Tunna skivor" fortsätter]
["Tunna skivor" upphör]
- [Viklund] Var fan var Arvidsson? - [polis] I bilen.
- Och gjorde vadå? Kollade TikTok? - Jag kom hem för mindre än en timme sen.
Jag vet. Men Northern Canopy är inget man skämtar bort.
Du, de har haft rekryteringsmöten med hälften av mitt team.
- De försökte till och med rekrytera mig. - Okej.
Jag behöver att du är säker, förstår du?
Finns det nånstans vi kan köra dig? Nånstans där du är säker.
Vet inte.
- Hej. Hur mår du? - Jag mår bra.
Jag kunde inte få tag på dig, så jag åkte hem till din syrra.
- Till min syrra? - De vet bara det som sagts på nyheterna.
- De har fått sin bebis, förresten. - Va?
Allt har gått jättebra. Nu är det så här: Jag har tänkt.
Strandberg skulle träffa sin källa, men hade redan usb-minnet.
- Mille, jag orkar inte prata om det här. - Du behöver inte prata, lyssna bara.
- Johan sa att han skulle möta... - Mille, sluta.
- Nej, lyssna på det här. - Sluta, du pressar mig.
- Nej, jag pressar inte dig. - Jo! Alla fucking pressar mig!
Maj pressar mig att lämna lägenheten, du pressar mig om storyn. Sluta bara!
Okej... Du kanske känner dig pressad för att du inte gör nånting själv.
- Du kanske borde börja prata... - Jag är pressad för att du hetsar mig!
Jag är inte ditt äventyr, Mille! Jag är inte din man!
Jag fattar varför din man... Förlåt, men kan du bara gå!
Gå! - Ni andra också. Kan ni bara gå härifrån?!
[tekniker] Då kör vi kamera 1.
Okej, kör kamera 2.
Lätta upp ljuset lite, kamera 3.
Okej, då kör vi kamera 3 om tre, två, ett...
- Arthur? - Ja. Gå till kamera 2.
Redo på kamera 3.
[Arthur] Jag smög in bakvägen på Operan, pratade med honom. Sen blev jag gripen.
Men herregud, Arthur! Det låter ju fullständigt vansinnigt.
Ja, det har varit några sjuka dygn.
Nu måste jag fundera på vad som har hänt,
jag måste tillbaka till kontrollrummet, tillbaka till rutinerna.
- Alltså... - Vadå?
[Maj] Var det inte därför du startade på kanalen?
- Jag har inte sett dig sån på evigheter. - Vadå?
- Jag ser dig. - Eller hur? - Mm.
Jag menar, ända sen Nathalie dog så har du varit så...
- ...passiv. - Okej.
Kolla, du är lite av ett ägg.
- Ägg? - Mm, ett ägg. Ni vet, vi är alla ägg.
- Mm. - Man kläcks, eller så ruttnar man.
Du kan inte bara förbli ett bra ägg.
Ett ägg...
Okej.
- Får man hålla henne? - Det är klart du får. Hon kommer här.
Jag skulle behöva duscha. Jag har inte duschat sen sjukhuset.
O, lilla gossi. Lilla gossibebis.
- [Arthur] Oj, oj, oj. - [Maj skrattar till]
[Luis] Hon passar bra där. Jag går och tar en liten nap. Du löser det.
Maj. Det kommer att gå bra.
Hej!
Ska du vara lika kaxig mot mig som din mamma var? Va?
Jag är inte säker på att det kommer att gå så jättebra med dem som föräldrar.
[skrattar mjukt]
Men du kommer alltid ha mig som morbror.
Arthur.
Eh, jag vill bara säga hur ledsen jag är över det som har hänt och...
- Det behövs inte. - Jag bad att få bli din personliga vakt.
Så jag har din rygg om... Vad det än må vara, så har jag din rygg.
- Bra, tack. Tack. - Om du behöver min hjälp.
- Toppen. - Det är bara att säga till.
[nyhetsröst] Den svenska försvarsbudgeten kan komma att höjas med hela 50 procent.
Senare kommer riksdagen att rösta om denna historiskt höga anslagshöjning,
som enligt experter kommer att innebära en stor förändring för Sveriges del,
som då får en betydligt mer aktiv del i internationell säkerhetspolitik...
Det har varit ett attentat.
[på avstånd] Arthur...
[tekniker] Ljudet går fortfarande.
[Cristina] Vi verkar ha lite tekniska problem.
[Vera viskar] Det har varit ett attentat. Vi måste gå.
- [Carla] Va? - [Cristina] Vad händer?
- [Vera] Ett attentat. - [Carla] Eh, ursäkta, men jag måste gå.
[Vera] Får vi lite hjälp här? Snabbt, så.
- [Carla] Dra bort den där. - Ett angrepp på kraftverket i Sundsvall.
Polis och ambulans är där nu. Säkerhets- avdelningen har försökt få tag på dig.
Statsministern vill prata med dig. Och det var nåt meddelande om att middagen är sen.
Jag vet inte vad det innebär, men jag kollar upp det.
[han snabbspolar bandet]
Polis och ambulans är där nu. Säkerhets- avdelningen har försökt få tag på dig.
Statsministern vill prata med dig. Och det var nåt meddelande om att middagen är sen.
Jag vet inte vad det innebär, men jag kollar upp det.
- Vad håller du på med? - Jag letar efter nåt.
- På Strandbergs skrivbord? Nej, nej, nej. - Ivan, det är allvar!
Det tycker jag med. Du beter dig jävligt märkligt.
- Du är misstänkt i en mordutredning. - Inte längre.
Bara för att poliserna är odugliga betyder inte det att du är oskyldig.
Ivan, nån mördade Strandberg för en story om Sundsvall.
Hon gav mig bara smulor, inte hela bilden. Jag vet att du är en jävla pisschef.
Alla vet det, hela HR-avdelningen är helt utbränd på grund av dig.
Men bakom det finns en nyhetsreporter. En bra nyhetsreporter, en jävla hök.
En av dina reportrar mördades för att nån försökte dölja nåt. Jag vill veta vem.
Antingen bråkar du med mig hela dagen, eller så hjälper du mig. Okej?
[Ivan] Soporna hämtas en gång i månaden.
Men om hon slängde den vid sitt skrivbord, då har polisen säkert redan hittat den.
- Hon slängde den i PET-flaskåtervinningen. - Då borde den vara här.
[Ivan harklar sig]
Du sa nåt om en tjänst. Jag behöver åka till ett ställe.
[Arthur] Tack.
Hallå?
Hej.
- Tack för att du släppte in mig. - Såklart. Vad vill du?
Jag vill be om ursäkt.
Det är okej. Du behöver inte be om ursäkt, du höll på att bli dödad.
- Hur mår du? - Jag mår bra. Jag packar Isabelles saker.
Jag vill ju gärna ha ett hemmakontor, så det kommer att bli perfekt. [sniffar]
Det är jättebra. Kan du sluta titta på mig så där?
Okej...
- Vänta. - Nej, du borde gå bara.
- Jag tänker inte göra det. - Jag har massor att göra.
Och jag vill verkligen inte pressa eller stressa dig...
- Hon var förlagsredaktör. - Vem?
Min fru. Du frågade vad hon arbetade med. Nathalie.
Vi tänkte att...vi skulle skaffa barn.
Och hon var så glad.
Rummet längst ner i korridoren fick bli barnrum.
Hon ville måla det rosa innan vi ens var gravida, för att hon ville ha en tjej.
Min syster Maj tyckte att vi var galna. Det var liksom så hon var.
Hon var galen, men hon strålade verkligen.
Det var då jag blev teknisk producent. Det var stabilare och tryggare.
Kanske ingen dröm, men att höra henne prata om vår framtid, hennes drömmar...
[skrattar till] Det var större än nån dröm jag nånsin hade haft.
Och sen...
Sen förändrades allt snabbt, hon blev väldigt sjuk.
Tror inte det tog mer än månad. Hur kan man bli så sjuk så jävla snabbt?
Läkarna erbjöd en behandling som kunde göra henne infertil. Nathalie vägrade.
Hade du känt Nathalie så hade du förstått att det var vad man förväntade av henne.
Jag försökte prata, men hon lyssnade inte. Hon sov i barnrummet den natten.
Morgonen efter så målade jag om rummet vitt för att visa henne att nu...
...nu fokuserar vi på dig.
Jag kommer aldrig glömma blicken hon gav mig.
Varför gjorde jag det?
Så jävla dumt...
Jag är så ledsen, Arthur.
- Jag sa hemska saker till dig. - Nej, sluta. Det...
Sluta...
Jag tycker du är fantastisk.
Jag vet att jag kan vara jobbig också. Och hetsig och pushig.
Var hade jag varit i dag om inte du hade varit pushig och stressig?
- Antagligen död i nåt dike. - Precis!
Jag hade varit död i ett dike.
Och jag hade fortfarande hatat elsparkcyklar.
- De är väldigt bra. - Jättebra.
Praktiska, miljövänliga, effektiva...
Du, jag...
Jag har hittat en sak.
Berätta.
[Arthur] Det här är bilder från en militärövning på 70-talet.
De slog ut strömmen i 24 timmar för att se hur Sverige klarade ett militärt sabotage.
Övningen kallades Middagen är sen. Jag tror det är en kod.
- Och kolla det här. - [klickar]
Den killen såg vi ju på bild i Strandbergs lägenhet.
Det är ministerns son, William Holmgren.
Han blev dödad i en militärolycka på Gotland för tre år sen.
- Tror du... - Jag tror att ministerns lagförslag
om Rädda Sundsvall kom väldigt lägligt.
- Så Svea GasCo är inte inblandat? - De har definitivt nåt med det att göra.
De kan höja priserna på grund av strömavbrotten.
- Telefonen, då? - Strandbergs gamla.
Jag tänkte på det du sa: vem skulle hon träffa på Bar 8? Telefonen kan ge svar.
- Om du kan rädda den. - [mobil ringer]
Vi får se.
Jävla polis...
Hallå?
Jag försöker göra mitt jobb.
Du kan inte skydda mig ändå.
Jävla...mupp.
- Är du okej, eller? - Ja. Det var Viklund.
- Vad letar vi efter? - Senaste samtalet.
[Mille] Ja. Det är det här numret.
Albin Olsson.
Albin Olsson...
[Arthur] Kolla där.
- Svea GasCo. - Vi måste prata med honom.
- Är du okej? - Ja. Det är ingen fara.
- Du vet att jag var med om nåt liknande? - Jo, jag kommer ihåg.
Vi är inte här för att bli omtyckta.
- Vi är här för att skapa förändring. - Ja...
- Jag ville prata med dig om en grej. - Mm?
Den här killen från...Nordins kontor.
Han visade mig några... Jag vet inte vad jag ska kalla det.
Han verkar tro att GasCo, och kanske även vi...
Att vi var inblandade i Sundsvall.
- Vad visade han dig för nåt? - Interna memon.
Försvarskontrakt. Han har grävt djupt.
Ja, för han vet vad GasCo håller på med. Jag har ju sagt att Nordin är...
- Jag hittade även saker på din dator. - Gick du in i min dator?
Hur kommer det sig att du har en gammal version av lagförslaget
som nämner strömavbrott och "Middagen är sen" innan Sundsvall hade hänt?
Du har väl inget med det att göra?
Vet du vad William sa precis innan han åkte till Gotland?
Han bad mig köpa nya strumpor. [skrattar till]
Livet är för det mesta meningslöst, Vera. Saker vi inte kan kontrollera händer.
Och vi blir en produkt av de sakerna.
Sen sitter vi där och försöker förstå varför vi är som vi är. Det är omöjligt.
Men vi kan bestämma oss för att försöka ge allt en mening.
Den saken är upp till oss.
- Människor dog. - Det var aldrig meningen.
Det var en olycka. Så bra måste du ändå känna mig, Vera.
Sundsvall är... Det är ett föråldrat och förorenande kraftverk.
Om vi inte hade förstört det, så hade det hänt ändå. Det var allt det var.
På det här sättet så betyder det nåt.
Han betyder nåt.
Vi är en röstning från att genomföra det vi satte som mål.
Ett säkrare land där ingens son dödas av nån jävla rysk uppviglare som...
...som träder över våra gränser med övningar.
Eller hur?
[Carla snörvlar]
Journalisten, då? Cristina Strandberg.
Han hade varit så stolt över dig.
[knappsats piper]
Fan... - Det är ingen som svarar.
Okej, då går vi runt.
Ja...
[dramatisk musik]
- [Arvidsson] Dörren är öppen. Backa. - Backa undan.
Polis!
Klart!
[dramatisk musik stegras]
[dramatisk musik avtar]
- Nån har letat efter nåt här inne. - Mm. Precis som vi.
Tror ni verkligen att han tog livet av sig?
Vi kommer inte hitta nåt här.
[Arvidsson] Jag skjutsar hem er så ni får nya personskydd. Sen måste jag tillbaka.
Kan du köra oss till nyhetsstationen?
- Dina kollegor är där. - Ja, hoppa in, då.
- Vad är det? - Inget.
[dramatisk musik]
Den bilen var där.
[krock, följt av billarm]
Öppna!
[billarm fortsätter]
[Vera] Jag skulle prata med Albin, men han...
Han bad mig leta efter några grejer på jobbet som jag hittade.
Sen såg jag er, så jag tänkte att ni kanske kunde hjälpa mig.
[Ivan] Så jävla sjukt.
[Arthur] Allt pekar på Northern Canopy, samma som var efter oss.
[Vera] Förslaget som det ska röstas om i veckan...
Om vi ska kunna försvara Sverige så måste vi stärka militären.
Offentliga initiativ tar för lång tid, men med privatisering av försvaret, så...
- [Ivan] Ja. - [Arthur] Då kan de växla upp på nolltid.
Svea GasCo tjänar på elpriserna, ministern får sitt lagförslag.
Och Northern Canopy skulle stå först i kön för guldruschen.
[journalist] Jag tror att vi är överens om att det här är väldigt chockartat.
Men vi har ett ansvar att överväga tajmingen.
- [Vera] Mm. - [Ivan] Mm.
Vi har en story som kan sänka en stor nationell förändring i morgon.
Du har fullkomligt rätt.
Vi har en galen granne på östgränsen som tittar på oss.
Turkiet cashar in allt de kan inför vårt medlemskap i Nato. Ska vi ta den risken?
Jag menar, är folk ens mottagliga för den här informationen just nu?
Jag håller fullständigt med. Vi måste vara försiktiga.
Vi måste gå ut med det här. Vi är skyldiga Strandberg det.
Men vi lever för fan inte i en bubbla.
Vi måste visa en viss försiktighet.
Svensk säkerhetspolitik, vi kan inte bara...
Vi kan inte undanhålla information för att skydda allmänheten. Det är inte vårt jobb.
Vi kan inte börja bestämma om vi litar på allmänheten. Vi måste gå ut med storyn.
Ivan. Eller hur?
Du då, Vera? Vi klarar oss inte utan ditt vittnesmål. Vi behöver dig.
[Vera] Mm, jag ställer upp.
[tung andhämtning]
[dramatisk musik]
- [skott avlossas] - [skrämda skrik]
[Arvidsson] Vera Blom!
- Ut! - [skott]
- [skrik]
[skott]
[vapnet klickar]
[Arvidsson andas tungt]
[Arthur] Han är nära.
[upprepade skott]
[skottlossning fortsätter]
[vapnet klickar]
- [Arthur] Vi måste vidare. - [Vera skriker av smärta]
[Arthur] Spring, spring, spring!
[Arthur] Kom, kom, kom! Kom!
[Arthur] Ivan har gömt sin pistol där.
- Var? - Nånstans där.
Jag hittar inte!
- [Arthur] Shit, han kommer! Göm er! - Va?
[intensiv musik]
- [Arvidsson] Nej! - [skott avlossas]
[Arvidsson] Aj!
[männen stönar]
[intensiv musik]
[glasföremål krossas]
[skott]
[kvävda skrik]
[skott] Åh fan!
[intensiv musik stegras]
[skott]
[stönande]
[Arthur hyperventilerar]
[Mille flämtar lättat]
[intensiv musik avtar]
[dramatisk musik]
[tv-ankare] Polisrapporten har inte offentliggjorts,
men det förekommer obekräftade uppgifter om att attacken mot Kanal 2
kan ha ett samband med mordet på den välkända journalisten Cristina Strandberg.
[tv-ankare] Allt fler företag inom svenska försvarsindustrin anställer lobbyister,
personer som arbetar nära riksdagens beslutsprocesser och knyter nära band...
[tv-ankare] ...gynna branschens intressen. Frågan är om det här är ett problem.
Strax kommer Göran Andersson hit,
han är professor i statsvetenskap vid Stockholms universitet,
och reder ut begreppen kring lobbyism.
[suckar]
- God morgon. - Arthur.
- Ja. Jag tittar på det med en gång. - Tack.
Du.
Eh...
- Ja? - Jag tänkte...
- Jag vill göra det. - Va?
[skrattar] Du framför kameran, menar du?
- Du har förlorat din bästa stjärnreporter. - Arthur, du har...
Du har ingen primetime-look, vet du. Du är mer...
...radio.
Jag tror inte man vill se på dig så mycket, utan mer lyssna. Eh...ja.
Mitt i natten. Programledare för folk som inte kan sova. Nånting åt det hållet.
Alltså, man blir ganska uttråkad av att titta på dig, faktiskt.
[Arthur suckar]
Vem skulle sköta kontrollrummet, hade du tänkt?
- Du, tänkte jag. - Jaha.
Bara för den här gången. Och om du fuckar upp, är det tillbaka till grottan.
- Eller vad ni nördar nu kallar det. - Yes.
- Bra. - Tack.
Och så vill jag ha tillbaka min pistol!
Tack!
[Arthur suckar]
[intensiv musik]
[nyhetsröst] Hela riksdagen håller andan inför omröstningen av lagförslaget.
Ett lagförslag som, om det går igenom, blir historiskt för svensk försvarspolitik
och inte minst för försvarsminister Carla Holmgren
som har kämpat för lagförslaget i många år.
[Arthur] Du. Tack för att du väntar med arresteringarna.
- Inte många poliser hade gjort det. - Tacka inte mig.
Jag tillåter ingenting. Det tar tid, vet du, att förbereda ett stort tillslag.
Såklart.
Ja, ja. Lycka till nu, då. Om 28 minuter sker en massarrestering.
Yes. Tack.
- [Arthur] Hej. - [Vera] Hej.
- Känns allt bra? - Ja.
[mobil surrar]
- Du behöver inte svara. - [Vera suckar djupt]
- Hej. - [Carla] Vera...
Kommer du att klara det här?
- Ta hand om dig, Vera. - [samtalet bryts]
- Är du okej? - Ja.
All right. Du behöver inte vara nervös. Jag lotsar dig igenom det här.
- Vi gör en gemensam presentation. - Ja.
- All right? Det kommer att gå bra. - Ja. Vi ses där ute.
Yes. Tack för att du gör det här.
- De sa att jag kunde stå här. - Det är klart.
- Det är som en dröm som går i uppfyllelse. - Det är en nyhetsstudio bara.
- Det är coolt. - Är det coolt? Okej.
Lika coolt som idioten som klappade till dörren lite coolt?
- Nja, coolare. - Är det coolare? Okej, bra.
Du, jag tänkte fråga om du ville gå på en dejt med mig.
- En dejt? - En andra dejt.
Okej. Jag vet inte. Betalar du för dig själv?
Det gör jag säkert. Kanske för båda.
- Jag har dubbel lön som nyhetsankare. - Det är bra.
- Arthur? Vi är klara att köra. - All right. Bra.
- Hur vet jag att du inte smiter? - Vi får väl se.
Det beror på om du pratar hål i huvudet på mig, som sist.
Du pratade om långa klänningar som skulle fastna i elsparkcyklar.
- Kan du... - Va? Va?
- Sluta... - Jag hör inte vad du säger.
- Jag hör inte! - Nej, du får...
- Jag måste sända nu. Okej? - Okej.
[intensiv musik]
[tekniker] Och vi är live om tre, två...
[intensiv musik upphör]
God kväll. Välkommen till nyheterna klockan 18.
["Dancing The Groove" spelas]
Svensk text: Elisabeth Enström
Svensk Medietext