"Saliga är de döda som dör i Herren."
"Och jag hörde en röst från himlen:"
"Saliga är de döda som har dött i Herren."
"De får vila sig från sina mödor, för deras gärningar följer dem."
Vi ber i vår herre Jesu Kristi namn och säger amen.
Tita grät inte över sin kontrollerande mors död-
-utan för kvinnan, som liksom hon själv, inte hade fått lov att älska.
I den stunden insåg hon-
-att det trots allt fanns nånting som förenade dem.
Den eftermiddagen fick en stark vind jorden på kyrkogården att lyfta.
Det var som om mamma Elena gjorde motstånd mot att bli begraven.
Tita.
Jag vet att jag har hållit avstånd.
Förlåt mig.
Jag var inte beredd att träffa dig.
Så du lät mig fortsätta tro att du var död?
Det är mer komplicerat än så.
Jag förlorade Robertito.
Och sen dog min far.
Jag har gjort alla illa.
Jag har varit självisk.
Den här gången ville jag göra det rätta.
Det är bäst för alla.
Du vet att du kan säga allt till mig.
Det är mycket på en gång, Tita.
Jag förstår vad du går igenom.
Det ordnar sig.
Jag vet vad Pedro betyder för dig.
Jag vet att känslor inte bara försvinner.
Om du behöver mer tid... eller om du har ändrat dig...
...så förstår jag.
Jag vill gifta mig med dig, John. Det har inte förändrats.
Men den här platsen gör mig inte gott.
Då åker vi.
Vi reser tillbaka till Eagle Pass efter de nio sorgedagarna.
-Tack, Fina. -Tack så mycket.
-Smaklig måltid. -Smaklig måltid.
-Vill du ha lök? -Nej tack.
Jag vill be er om ursäkt.
Jag har inte fått tillfälle att säga hur mycket er förlovning gläder mig.
En skål för er. Jag önskar er all lycka i världen.
-Ni är lyckligt lottad, doktorn. -Tack så mycket, Rosaura.
Och jag är mycket glad över att bli en del av er familj.
Jag är så glad att du har hittat någon att tillbringa livet med, Tita.
Min make och jag...står till ert förfogande, vad ni än behöver.
-Tack. -Vet ni var bröllopet ska stå?
Jag vill inte lägga mig i, men ju förr desto bättre.
Vi har inte ens pratat om datum än.
-Och vad gäller platsen... -Eagle Pass.
Vi ska gifta oss i Eagle Pass.
-Skål för er! -Skål!
Militären! Militären är här!
Fort! Göm dig, Gertrudis!
In här! Dörren...
-Vad gör ni här? Hur kom ni in? -Jag har order att gripa Pedro Múzquiz.
Han är anklagad för högförräderi. Kom med oss.
Det är ett misstag. Släpp! Jag har blivit benådad!
Släpp mig!
-Var snälla och låt honom gå! -Håll er lugna nu.
Gör honom inte illa!
Slå honom inte!
Rosaura! Dokumenten!
-Lugn och fin. -Lugna ner er. Han har dokument.
Följ med Rosaura.
Vad är det, Rosaura? Andas!
Vad har hänt? Mår ni bra?
-Var är Pedro? -Militären tog honom med sig.
Jag ska hämta benådandet.
Vi måste sätta oss.
Så, försiktigt.
Jag tror att hon ska föda.
-Jag tar det. -Nej!
-Vad är det? -Ta det, Gertrudis. Rädda honom!
Nej, då griper de henne.
Du får lägga dig i sängen.
Så du gillar att leka den uppståndne Kristus?
Men återvända till Piedras Negras? Vad tänkte du på?
Du borde ha gömt dig hos dina gringovänner.
-Jag är ingen rebell längre, farbror. -Jaså? Har du slutat, bara så där?
Presidenten har benådat mig. Dokumentet är på gården.
Presidenten benådar inte förrädare!
Ställ honom på knä!
Den här gången ska jag se till att du dör på riktigt.
Vänta!
Brevet är undertecknat av presidenten!
Vatten.
Hämta min första-hjälpen-väska i mitt rum.
Tack.
Du är ingen rebell längre.
Sen när står du på regeringens sida?
Ditt barn håller på att födas.
-Hur känns det, Rosaura? -Hon är så fin.
De kan komma in nu, Gertrudis.
Mår du bra, Tita?
Hur mår barnet?
-Är du oskadd? -Ja.
Det är en flicka.
Hej.
-Vad gjorde de med dig? -Jag berättar sen.
Vet ni vad hon ska heta?
Hon borde få heta Esperanza.
Esperanza är fint.
Jag vet inte om mamma hade tyckt om det.
Rosaura. Doña Elena är inte hos oss längre.
Hon får heta Esperanza.
Esperanza.
Hej, Esperanza.
Vi lämnar dem i fred.
Nu när vi är samlade vill jag säga att John och jag bara väntar-
-tills sorgeperioden är över. Sen återvänder vi till Eagle Pass.
Du kan inte resa.
Varför inte?
Gårdarna omkring plundras fortfarande.
Vägarna är osäkra. Vänta tills situationen förbättras.
-Ta inte risken. -Läget är inte det bästa för att resa.
Men om vi reser när det är ljust går det säkert bra.
Tack för omtanken.
Varför gifter ni er inte här?
Sen kan ni resa tillbaka när det har lugnat sig.
Nej. Jag vill inte gifta mig här.
Vi väntar.
Vi ska hålla en sammankomst för att visa att gården är intakt.
-Då kan vi tillkännage er förlovning. -Det är inte lägligt nu.
Tita, låt mig göra nåt för er och vår familj.
-Mamma har ju just dött. -Det behöver inte ske omedelbart.
Vi måste få gården i ordning.
Men det är viktigt att visa för Piedras Negras att gården inte har dukat under.
Res tillbaka om några dagar, så organiserar vi det i lugn och ro.
-Det är inte tid för firanden. -Det är inget firande.
Det är bara en sammankomst.
En liten middag för att visa att vi håller ihop och är lyckliga.
Att vi har en bedårande dotter. Och så Titas förlovning.
Det är vår plikt som Las Palomas nya ägare.
Vad är det som bekymrar dig?
Inser du inte det?
Kriget är inte över.
Gårdsplundringarna har ökat.
Vi har inte råd att lägga pengar på nån sammankomst.
Besvärar det dig att Tita ska gifta sig?
Var inte fånig, Rosaura. Vi har ju just fått en dotter.
Det var inte det jag frågade.
Älskar du henne än?
Nej.
Vi är inte samma personer som förut.
Allt jag bryr mig om nu är vår familj.
Jag lovar att vänta tills det har lugnat sig.
När situationen är bättre kan vi ha sammankomsten.
Då ska alla få se vilken ljuvlig familj vi har.
MÚZQUIZ GÅRD
María.
María!
Ja, frun.
Hjälp Julio att byta om inför pianolektionen.
-Tack, pappa. -Nu är du en riktig man, min son.
Iväg med dig.
Att lära honom skjuta är en sak, men att köpa ett gevär åt en elvaåring...
Julio måste lära sig att försvara sig själv och det som tillhör honom.
-Och den där är inte ens laddad. -Du har kanske rätt.
Hans fiender kanske inte kommer att komma undan lika ofta som hans fars.
Jag undrar hur fasen han lyckades bli benådad av presidenten själv.
Jag tror att du lägger för mycket vikt vid din brorson.
Han kan inte ta ifrån oss det här.
Benådad eller ej, han är fortfarande en rebell utan ägarbevis till gården.
Dessutom kontrollerar jag rebellerna i området.
De har varken ammunition eller mat.
Så varför är han tillbaka?
Du är så besatt av att döda din brorson att du glömmer det som är viktigt.
Gården och avtalen med amerikanerna-
-är det enda du borde grubbla över.
Saker förändras varje dag i det här landet.
Det måste vi utnyttja.
Du kommer inte att vara general för alltid.
Gården måste se ut som ny.
Folk får inte se att vi inte har det bra.
-Vad ska ni laga för mat? -Vi har ju inte ens satt ett datum än.
Först vill jag se till att vi återtar vår plats i Piedras Negras.
-Om du vill ha gäster på festen. -Middagen! Med några få gäster.
Ja, ja. En middag.
Men med åtminstone 10-15 personer.
Maten räcker nog inte till så många.
Det får vi se.
Vi kan göra champandongo. Det är billigt och räcker till många.
Det blir gott.
-Vart ska du? -Jag måste tillbaka.
-Det är bäst så. -Det är hennes hem också.
Ta det inte så.
Du behöver inte se mig här på länge.
Den väg du har valt utsätter oss alla för fara.
Vi måste återställa familjens rykte. En efterlyst rebell är inte till hjälp.
Men...
Vänta! Gå inte!
Jag väntar Juans barn.
-Varför har du inte sagt nåt? -För att jag inte ville.
Du kan inte gå. Bergen är ingen bra plats i ditt tillstånd.
-Bergen är mitt hem, Tita. -Det här är ditt hem. Här är ni säkra.
Jag känner mig inte säker här. Och jag utsätter er alla för fara.
-Rosauras åsikt räknas inte. -Inte? Hon får ju alltid sista ordet.
Tita, du ska gifta dig med en man som du inte älskar.
Varför? För att lära Pedro en läxa medan han gör dumheter?
Mamma är borta. Du är fri.
Jag vill inte se ditt liv förvandlas till en lögn, som för Rosaura.
Jag förstår att du ser det så. Men det är inte så det är.
John och jag älskar varandra.
Tro mig.
Tror du på dig själv?
Ta hand om dig, syster.
Du också.
Tita och dr Brown återvände till Eagle Pass så snart de kunde.
Tita var säker på att hon, trots Rosauras planer-
-aldrig mer skulle återvända till Las Palomas.
Att vara nära Pedro, Rosaura och Esperanza var tortyr.
-God morgon. -God morgon. Namn?
Så småningom förändrade Pedro arbetarnas villkor.
Med rättvisare arbetstider och bättre löner återvände folk till gården.
Undan för undan återgick saker och ting till det normala.
Tack, herrn.
De plundrar fortfarande gårdarna.
Det lär vara Villa-anhängarna.
Ja, situationen är komplicerad, men jag är tacksam...
Men det tog några månader-
-innan Rosaura åter välkomnades i Piedras Negras societet.
Men först ville jag låta er träffa vår nya familjemedlem.
Tack vare Rosauras påtryckningar återvände Tita till Las Palomas.
Hon skrev i sin dagbok att det var viktigt för gårdens framtid.
-Tack. -Ett nöje, herrn.
Men jag tror att det var för att få se Pedro igen som hon reste tillbaka.
Det hon inte visste då var-
-att det inte skulle bli ett kort besök, som hon hade tänkt sig.
Tita var nervös.
Den kvällen skulle hennes och dr Browns förlovning tillkännages.
Den absurda traditionen som hindrade henne från att gifta sig var nu borta.
Hon borde vara lycklig.
Men det var hon inte.
Det är viktigt att hitta de rätta grundämnena-
-för att kunna tända sin inre glöd och leva fullt ut.
Annars kanske tändsticksasken blir våt och tändstickorna inte går att tända.
Ett av Nachas favoritrecept var champandongo.
Det kallades även "fattigmanstårta", eftersom det gjordes på rester.
Det var en enkel rätt där man använde tortillas som tårtbottnar.
Till den här rätten behöver man blandfärs av nöt och fläsk.
En lök fräses med acitrón och spiskummin.
I ett annat kärl häller man grädde och småbitar och añejo-ost till garnering.
Men hemligheten med den utsökta rätten är molen.
Hur går det med middagen?
-Hej! -Du är smutsig om händerna, Tita.
Och jag vill inte att hon vänjer sig vid dig. Du reser ju tillbaka snart.
Vi har förberett champandongon.
Molen behöver bara puttra lite för att bli smakrik.
Ja, den är smaklös.
Du kan väl passa på att byta om.
-Gör dig fin, du. Jag tar hand om molen. -Tack, Fina.
Jag ska plocka lagerblad, sen byter jag om.
Jag älskar dig.
Du gör mig till världens lyckligaste man.
Ta ut fler tallrikar! Och blommorna.
Vad är det nu, då?
-Är det inte för mycket chili? -Nej.
Medan hon lagade mat kunde Tita inte sluta se den bilden framför sig.
Pedros fingrar som knäppte Rosauras klänning.
Deras ansikten när de såg på sin dotter.
Än en gång, familjen hon alltid hade önskat sig.
Det sägs att molen blev svart den gången.
Svartare än botten på en brunn.
Svartare än svartsjukan som förblindade Tita medan hon lagade mat.
Det smakar gott, Tita.
Jag ska ta lite vatten.
God kväll!
John, se till att gästerna blir serverade.
Jag ska se hur det går i köket.
Middag med de närmaste vännerna?
-God kväll, Pedro. -Kom in. Välkomna.
-Du har bjudit hela Piedras Negras. -Överdriv inte.
God kväll, Pedrito. Så trevligt att ses igen.
Generalen, Valentina. Det är en ära att ha er här. Välkomna.
-Tack för inbjudan, Rosaura. -God kväll.
Det gläder mig att det går bättre för er.
-Om ni ursäktar. -Stig på.
Hur kunde du bjuda honom? Han ville ju döda mig!
Lugna dig! - God kväll! Välkomna!
Lugna dig, Pedro. Han ska se att vi inte har nåt att dölja eller frukta.
-Och att det går bra för gården. -God kväll.
-Hur gick resan? Trevligt att se er. -Välkomna.
Så ja, krysta.
Krysta.
Så ung, det vore väl tråkigt.
-Hur mår er make? -Bättre.
Så roligt att ni försökte igen!
-Barn är en välsignelse. -Så sant. Tack så mycket.
-Vet ni när middagen serveras? -Jag ska se hur det går med den.
Förresten, gratulerar.
-Allt det här ser väldigt fint ut. -Tack så mycket.
-Hur ska vi betala för allt det här? -Det är ordnat.
-Lita på mig. -Men Rosaura...
Käre brorson.
-Du har stake som vågar dig hit. -Har jag stake?
Du har stake som vågar dig tillbaka till Piedras Negras.
Jag ska nog ta reda på vad du har i kikaren.
-Jag... -God kväll, allihop!
Tack för att ni har kommit hit. Slå er ner, middagen är klar.
Kära vänner, först vill jag tacka er för att ni har kommit hit ikväll.
Idag hyllar vi Elena de la Garza-
-en oklanderlig kvinna som gav sitt liv för gården och skötte den i många år.
Vi firar även en ny tid på Palomas.
Jag och min man Pedro Múzquiz ska se till att den återfår sin forna glans.
Jag skulle även vilja skåla för vår vackra arvtagerska-
-Esperanza Múzquiz de la Garza.
Och slutligen vill jag skåla för min kära lillasyster-
-och hennes eviga kärlek, dr John Brown.
Ikväll tillkännager de sin förlovning inför oss allihop.
Skål för dem! Må de bli lika lyckliga som vi.
-Skål! -Skål!
-Bravo! -Länge leve brudparet!
Smaklig måltid!
Titas känslor, inbakade i champandongon-
-påverkade alla som åt.
Under kvällens gång verkade enchiladans styrka avta-
-men den orsakade okontrollerade svartsjukeanfall.
-Dumbom! -Jag hör dig.
-Så gott. -Ja, utsökt.
-Men lite starkt. -Ja, lite.
-Pedro! -Ursäkta mig.
Vad hände?
Jag kommer strax.
-Låt mig undersöka er. -Det är ingenting.
Glaset sitter nära senan. Var försiktig.
Alla andra kan ni lura, men inte mig.
-Vad pratar ni om? -Ni har utnyttjat och förfört Tita.
Jag har inte utnyttjat Tita! Jag tog hand om henne. Ingen annan gjorde det.
Ni vet att hon och jag älskar varandra.
-Varför gifte ni er då med Rosaura? -Är det allvarligt, doktorn?
Nej. Det är bara en skråma.
-Mår du bra? -Ja, jag mår bra.
Gick det inte lite fort?
Jag dör och du förlovar dig genast med doktorn.
Våga inte prata om sånt du inte känner till!
Skulle jag ha sörjt tills du dök upp med ett tredje barn med Rosaura?
Hon väntade åtminstone på mig.
Jag har fått nog. Så här ska en riktig gård se ut!
Kan jag få er uppmärksamhet? Jag hoppas att alla har trevligt.
John och jag vill passa på att bjuda in er alla till vårt bröllop.
Här i Piedras Negras.
Tack.
Du äter ju upp henne med ögonen. Jag ser nog!
De har verkligen slagit på stort.
-Med andras pengar. -Vi lånade dem pengarna.
Hoppas att de kan betala tillbaka.
Det är ju det jag säger! Varför är ni så envis?
Det är inte folket, utan regeringen som inte låter oss utvecklas!
Vakta er tunga! Det här kan straffa sig!
Titas förlovning gick väldigt fort. Hon kan väl inte vara på smällen?
Tvärtom. Tita har alltid varit förälskad i doktorn.
Men hon har hållit det hemligt.
För dina vackra ögon som glittrar såsom dagg
fylls jag av svartsjuka och börjar hysa agg
Så ja, krysta!
Krysta!
Krysta på.
Så där, ja.
Så, ja.
Vad är det, Fina?
Inget.
Jag blev ledsen.
Men det går över när jag börjar städa.
Är det din fästman Jesús?
Jag gick till marknaden och pratade med honom.
Jag sa åt honom att komma om han trodde att han kunde älska mig efter...
Men han kom inte?
-Gå och lägg dig. -Nej, det är så mycket att städa.
Jag gör klart det. Gå och lägg dig.
Tack, Tita.
-God natt. -God natt.
-Jag är pappa. -Ja.
Juan?
Hej.
Tita och jag ska gifta oss.
Jag kräver att ni respekterar vår förlovning-
-och håller er borta!
Jag måste skydda henne från en profitör som ni.
Den ende som profiterar på kvinnor här är ni.
Jag tog inte hem Tita som patient och botade henne med en förlovningsring!
Lurade ni er första fru på samma sätt?
John! Lugna dig! Sluta!
Nu räcker det! Vad är det med er? Är ni galna?
Var var ni när Tita nästan dog på dårhuset?
Jag klättrade upp ur en massgrav!
Så fort jag kunde gick jag till Eagle Pass.
Och där var hon.
Lycklig.
Men hon var inte ensam.
-Vad gjorde du med honom? -Jag städade. Du är inte sån här, John!
Jag trodde att jag klarade det här. Men jag tål inte hur du ser på honom.
Ville du åka hit för att träffa honom? Tita! Jag pratar med dig!
-Lugna dig, Juan. -Hur då? Tror du att jag är dum?
Jag är inte pappa till pojken.
Så du menar att jag har nån annan?
Jag vet inte. Säg det, du.
Om du tror det, är det bäst att vi ger oss av. Oroa dig inte.
Varför sa du inte att du sökte upp mig?
Jag såg att du var lycklig med John.
Du är en enastående kvinna.
I NÄSTA AVSNITT
Sluta låtsas att inget har hänt.
-Det som hände var på riktigt. -Det var ett misstag.
Jag har gjort något hemskt.
-Jag letade efter dig. -Kan vi prata?
Jag bad prästen komma och förbereda bröllopet.
Den som anser att det finns hinder för äktenskapet kan skriva det här.
Text: Åsa Tålig Iyuno