"Salige er de døde som dør i Herren."
"Og jeg hørte en røst fra himmelen si:"
"Salige er de døde som dør i Herren."
"De skal hvile fra sitt besvær, for deres gjerninger følger dem."
Vi ber i Jesu Kristi navn, vår Herre.
-Og vi sier amen. -Amen!
Titas tårer ble ikke forårsaket av hennes døde, kontrollerende mor-
-men av den kvinnen som, i likhet med henne, ikke fikk lov til å elske.
I det øyeblikket innså hun at endelig-
-var det et slags bånd som forente dem.
Den ettermiddagen løftet en sterk vind kirkegårdens jord-
-som om Elena kjempet imot og nektet å bli begravet.
Tita.
Jeg vet jeg har vært fjern.
Tilgi meg.
Jeg var ikke klar for å se deg.
Så du fikk meg til å tro at du var død?
Det er mye mer komplisert.
Jeg mistet Robertito.
Så faren min.
Jeg har såret alle.
Jeg var egoistisk.
Denne gangen vil jeg gjøre det rette.
Det er det beste for alle.
Du kan fortelle meg alt.
Du har mye å tenke på, Tita.
Jeg forstår hva du har med å gjøre.
Det går bra.
Jeg vet hva Pedro betyr for deg.
Jeg vet at når du elsker noen, forsvinner det ikke i løse luften.
Det jeg mener, er at om du trenger mer tid-
-eller om du har ombestemt deg, vil jeg forstå.
Jeg vil gifte meg med deg, John. Det har ikke endret seg.
Men dette stedet får meg ikke til å føle meg bra.
Så la oss dra.
Vi drar til Eagle Pass når nidagersperioden er over.
Takk, Fina.
-Takk, Fina. -Tusen takk.
Vel bekomme.
-Vel bekomme. -Vel bekomme.
-Vil du...? -Nei takk.
Jeg vil beklage.
Denne situasjonen med min mors død-
-har ikke gitt meg sjansen til å gratulere med forlovelsen deres.
En skål for dere.
Jeg ønsker dere all lykke i verden.
-Du er en veldig heldig mann, doktor. -Tusen takk, Rosaura.
Og jeg er veldig glad for å være en del av denne familien.
Jeg er glad du endelig har funnet noen å tilbringe resten av livet med, Tita.
Jeg og mannen min... kan hjelpe dere med alt dere trenger.
-Takk. -Hvor skal bryllupet være?
Jeg mener ikke å blande meg-
-men jeg tror at jo før dere gifter dere, jo bedre.
Vi har ikke diskutert datoer.
Angående beliggenheten?
Eagle Pass.
-Vi gifter oss i Eagle Pass. -Akkurat.
Skål for dere!
-Skål. -Skål.
Hæren!
-Hva er galt? -Hæren er her!
Gjem deg, Gertrudis. Nå!
Denne veien! Døren.
Hvorfor er du her, hvordan kom dere inn?
Mine ordre er å arrestere Pedro Múzquiz.
Han er anklaget for opprør og for å forråde nasjonen.
-Kom igjen! -Gå, señor.
-Du tar feil. -Vent litt.
-Slipp! Jeg ble benådet! -Pedro!
Slipp meg! Bare...
-Slipp ham! -Slipp meg!
Ikke rør deg!
-Ikke skad ham! -La meg...
Ikke slå ham!
Rosaura! Dokumentene!
Bli der!
Ro deg ned. Den mannen har dokumenter.
-Kom igjen! -Bli med Rosaura.
Kom igjen!
Rosaura, hva er galt?
Bare pust!
Hva er galt? Går det bra?
-Hvor er Pedro? -Han ble tatt av hæren.
Jeg henter benådningen.
Vær så snill, sett deg.
Vær forsiktig.
Jeg tror hun skal til å føde.
-Jeg tar den. -Nei!
Hva?
Her, Gertrudis, redd ham!
Nei. Om hun blir sett, blir hun arrestert.
Jeg tar deg til senga.
Du liker å leke Jesu oppstandelse-leken.
Men Pedrito, å dra tilbake til Piedras Negras?
Hva tenkte du på? Du burde holdt deg skjult med gringoene.
Det er en feil. Jeg er ikke rebell lenger.
-Pokker heller. Hva? Ut av løse luften? -Presidenten ga meg en benådning.
-Hvor er den? -På gården.
Presidenten benåder ikke forrædere!
-Sett ham på knærne! -Ja, general!
Denne gangen skal jeg sørge for at du dør for godt.
Stopp!
Dette er signert av presidenten, du kan ikke røre ham!
Her er vannet.
Førstehjelpsskrinet mitt er på rommet mitt. Hun føder snart.
Takk.
Du er ikke lenger en opprører.
Når begynte du å støtte regjeringen?
Barnet ditt blir snart født.
Hvordan føler du deg, Rosaura?
Hun er så vakker.
Gertrudis, de kan komme inn.
Tita, går det bra?
Hvordan har babyen det?
-Går det bra? -Ja.
Det er ei jente.
Hei.
Hva gjorde de med deg?
Jeg sier det senere.
Hva skal hun hete?
Hun burde hete Esperanza.
Jeg liker det.
Jeg vet ikke om mamma ville elsket det navnet.
Rosaura, doña Elena er borte.
La oss kalle henne Esperanza.
Esperanza.
Hei, Esperanza.
La dem være i fred.
Nå som vi alle er sammen, ville jeg fortelle at John og jeg venter-
-på at sørgeperioden skal ta slutt for å dra tilbake til Eagle Pass.
Du kan ikke dra.
Hvorfor ikke?
Fordi nabogårdene fortsatt er under angrep.
Veiene er ikke trygge. Bare vent til det blir bedre.
Jeg er enig i at det ikke er det beste tidspunktet å dra på.
Men om vi reiser på dagtid, går det bra. Takk for omtanken.
Hvorfor gifter dere dere ikke her?
Når dere er gift, kan dere dra til Eagle Pass når ting roer seg.
Nei. Jeg gjør det ikke her.
Vi venter.
La oss holde en middag for å vise at gården fortsatt står.
Og vi kan kunngjøre forlovelsen deres.
-Det passer dårlig. -Vi er ikke klare til å feire.
Tita, la meg gjøre noe for deg og familien vår.
Mamma har nettopp dødd.
Det må ikke skje nå. Vi trenger tid til å forbedre gården.
Men vi må vise Piedras Negras-
-at Las Palomas og denne familien fortsatt står.
Mens vi organiserer dette, dra tilbake til Eagle Pass.
Det er ikke rett tidspunkt å feire på.
Vi feirer ikke. Det er en middag med gjester.
En liten middag for å vise at vi er sammen og glade.
At vi har ei vakker datter. Og Tita er forlovet.
Det er det vi må gjøre som de nye jordeierne i Las Palomas.
Hva er det som plager deg?
Ser du ikke det?
Krigen er ikke over.
Det er flere angrep på gårder.
Vi kan ikke ha en middag, vi har ikke penger til det.
Plager forlovelsen til Tita deg?
Ikke vær latterlig, Rosaura. Vi fikk nettopp ei datter.
Jeg spurte ikke om det.
Elsker du henne fortsatt?
Nei.
Vi er ikke de samme lenger.
Alt jeg bryr meg om nå, er denne familien.
Jeg lover å vente til ting roer seg.
Til situasjonen vår blir bedre, da holder vi middagen.
Jeg gleder meg til alle ser hvor vakker familien vår er.
MÚZQUIZ-GÅRDEN
María.
María!
-Ja, patrona? -Få Julio skiftet før pianotimene.
-Takk, pappa. -Endelig, sønn! Du er en mann.
Du kan gå.
Å lære ham å skyte er én ting, men å kjøpe en pistol til en liten gutt...
Julio må lære å forsvare seg. For å forsvare eiendelene sine.
-Dessuten er ikke pistolen ladd. -Kanskje du har rett.
Når han blir voksen, vil ikke fiendene alltid flykte fra ham, som fra faren.
Det jeg virkelig vil vite-
-er hvordan han ble benådet av presidenten selv.
Jeg synes du er for viktig for nevøen din.
Han kan ikke ta dette fra oss.
Han kan bli benådet-
-men han er en rebell uten bevis på at han eier gården.
Dessuten har jeg kontroll på opprørerne i regionen.
De har ingen ammunisjon. Ingen mat.
Så hvorfor er han tilbake?
Du er så besatt av å drepe nevøen din at du ikke ser hva som betyr noe.
Gårdsdriften og avtalene med gringoene-
-er det eneste du burde bry deg med.
Ting endrer seg hver dag i dette landet. Vi må dra nytte av det.
Du vil ikke alltid være general.
Denne gården må se ut som ny.
Vi kan ikke la folk tro at vi ikke er på topp.
Hva skal du lage?
Vi har nok av tid, ikke sant? Du har ikke satt en dato.
Før du setter en dato-
-vil jeg ha fått tilbake posisjonen vår i Piedras Negras-samfunnet.
Får å få gjester til festen.
Det er en middag! Med få gjester, vi var enige om det.
Ja, riktig. En middag.
Men minst ti-femten gjester.
Det er neppe nok mat til så mange, Rosaura.
Vi får se på det.
Vi kan lage champandongo. Det er billig og rekker langt.
Det blir nydelig.
-Hvor skal du? -Jeg må tilbake.
-Det er best sånn. -Dette er hennes hus også.
Ikke misforstå.
Du vil ikke se meg på en stund.
Veien du valgte å følge, setter oss alle i fare.
Vi må reparere familiens rykte-
-og å ha en ettersøkt opprører her, hjelper oss ikke. Men en...
Vent! Ikke dra!
Jeg er gravid med Juans barn.
-Hvorfor sa du det ikke? -Fordi jeg ikke ville.
Du kan ikke dra sånn.
Fjellene er ikke et bra sted å være for deg nå.
Det er hjemmet mitt. Jeg klarer meg.
Dette er hjemmet ditt, dere er trygge her.
Jeg føler meg ikke trygg her mer.
Rosaura har rett, jeg er en fare for dere alle.
-Hennes mening teller ikke. -Det virker sånn!
I det siste har hun fått siste ord om alt.
Se på deg, Tita.
Du gifter deg med en mann du ikke elsker. For hva?
For å gi Pedro en lærepenge mens han gjør dumme ting?
Mamma er borte.
Du er fri.
Jeg vil ikke se deg leve en løgn. Som Rosaura.
Jeg forstår synspunktet ditt. Men det er ikke sånn.
Vi elsker hverandre.
Stol på meg.
Stoler du på deg selv?
Ta vare på deg selv, søster. Vær så snill.
Ta vare på deg selv også.
Tita og dr. Brown dro tilbake til Eagle Pass så fort de kunne.
Tita var sikker på at uansett hva Rosauras planer var-
-ville hun aldri dra tilbake til Las Palomas.
Å være nær Pedro, Rosaura og Esperanza var tortur.
-God morgen. -God morgen. Navn?
Til slutt endret Pedro arbeidsforholdene.
Daglig og månedlig lønn brakte folk tilbake til gården.
Litt etter litt gikk ting tilbake til normalt.
Takk.
-Gårdene er fortsatt under angrep. -Folk sier det er Villas følgere.
Ja, det er en kompleks situasjon, men jeg er takknemlig for...
Først etter noen måneder-
-ble Rosaura igjen akseptert av Piedras Negras-foreningen.
Men først og fremst-
-ville jeg invitere dere til å møte det nye familiemedlemmet.
Rosaura insisterte, så Tita dro endelig tilbake til Las Palomas.
Hun skrev i dagboken sin at dette var viktig for gårdens fremtid.
-Takk. -Ikke noe problem, señor.
Men jeg tror at det som virkelig brakte henne tilbake-
-var ønsket om å se Pedro igjen.
Takk.
Det hun ikke visste-
-var at det ikke skulle bli et kort besøk, som hun forventet.
Tita var nervøs.
Den kvelden kunngjorde hun forlovelsen med dr. Brown.
Hun stoppet den absurde tradisjonen som ikke lot henne gifte seg.
Hun skulle vært lykkelig.
Men hun var ikke det.
Tita, det er veldig viktig å finne de rette elementene-
-for å tenne vår indre flamme og leve et meningsfullt liv.
Ellers kan fyrstikkene bli våte og aldri tennes igjen.
En av Nachas favorittoppskrifter var champandongo-
-vanligvis kjent som fattigmannskake fordi den var laget av rester.
En enkel rett der en kake ble laget med lag av tortillas.
For å lage denne kaken blandes kjøttdeig og svin.
En løk stekes sammen med sitron og spisskummen.
Ved siden av er rømme med små ostebiter til dekorasjon.
Men hemmeligheten bak denne deilige retten er molen.
Hvordan går middagen?
-Hei! -Tita, hendene dine er skitne.
Hun skal ikke venne seg til deg, for du drar tilbake til Eagle Pass.
Ingrediensene til champandongoen er klare.
Molen må varmes opp litt til for å få frem all smaken.
Ja, den er smakløs.
Kan du ikke skifte i mellomtiden?
-Gjør deg klar. Jeg tar meg av molen. -Takk, Fina.
Jeg henter laurbær fra frukthagen, så skifter jeg.
Jeg elsker deg.
Du gjør meg til verdens lykkeligste mann, Tita.
Hent flere tallerkener!
Blomstene, takk!
Hva er galt nå?
-Er det ikke for mye chili, Tita? -Nei.
Mens de lagde mat, kunne ikke Tita slutte å tenke på det bildet.
Pedro som knepper igjen Rosauras kjole.
Begge ser på dattera si.
Nok en gang, familien hun alltid hadde ønsket seg.
Det sies at molen var mørk den dagen. Mørkere enn bunnen av en brønn.
Mørkere enn Titas blinde sjalusi.
Det smaker godt, Tita.
Jeg henter litt vann.
-God kveld. -God kveld.
John, sjekk om gjestene serveres ordentlig.
Jeg sjekker alt på kjøkkenet.
Middag med noen venner?
-God kveld, Pedro. -Hei, god kveld.
-Kom inn, velkommen. -Velkommen.
-Du har invitert hele Piedras Negras. -Ikke overdriv.
God kveld, Pedrito. Godt å se deg igjen.
General, Valentina, det er en ære å ha dere her. Velkommen.
-Takk for invitasjonen, Rosaura. -God kveld.
-God kveld.
Det er godt å se at ting går bedre for deg.
-Unnskyld oss. -Kom inn.
Inviterte du ham? Han ville drepe meg, og nå er han min gjest?
Ro deg ned. Velkommen, god kveld.
Ro deg ned, Pedro.
Han må se at vi ikke har noe å skjule eller frykte.
Og at han ser at gården går bra.
-God kveld. -God kveld.
Hvordan går det?
-Hvordan var turen? -Greit.
-Godt å se deg. -Velkommen.
Sånn ja, press.
Press.
-Så ung, og så synd. -Ja, så synd.
-Hvordan går det med mannen din? -Bedre.
Jeg er så glad for å se at du har prøvd igjen!
-Barn er en velsignelse. -Det er sant. Takk.
-Vet du når middagen blir servert? -La meg se hvordan det går.
Forresten, kjære, gratulerer.
-Alt ser fantastisk ut. -Tusen takk.
-Hvordan skal vi betale for alt dette? -Alt er ordnet. Stol på meg.
-Men Rosaura... -Stol på meg.
Kjære nevø.
Du har baller som kommer hit.
Har jeg baller?
Du har baller som kommer tilbake til Piedras Negras, Pedrito.
Jeg skal finne ut hvorfor du kom hit.
-Vel, jeg... -God kveld, alle sammen!
Takk for at dere kom. Dere kan sette dere, middagen er klar.
Kjære venner. Først og fremst vil jeg takke dere-
-for at dere er her denne spesielle kvelden.
I dag, i tillegg til å hylle señora Elena de la Garza-
-en feilfri kvinne som ga livet sitt for denne gården-
-og holdt den produktiv i mange år, feirer vi også en ny æra i Las Palomas.
Jeg og mannen min, Pedro Múzquiz, skal få gårdens prakt tilbake.
For det andre vil jeg utbringe en skål for vår vakre arving-
-Esperanza Múzquiz de la Garza.
Til slutt vil jeg utbringe en skål for min kjære lillesøster-
-og hennes evige kjærlighet, dr. John Brown-
-som formelt kunngjør sin forlovelse i kveld.
Skål for dem!
Jeg håper de blir like lykkelige som oss.
-Skål. -Skål!
-Bravo. -Bravo!
Lenge leve bruden og brudgommen!
-Vel bekomme! -Takk!
Titas følelser, fanget blant champandongo-tortillaer-
-påvirket alle som spiste rettene hennes.
Jo mer tid som gikk, jo mindre sterk virket enchiladaen-
-men den forårsaket ukontrollerbare sjalusianfall.
-Tosk. -Jeg ser deg.
Det er så godt.
-Helt nydelig. -Men litt varmt.
Litt varmt, ja.
Pedro!
-Herre! -Unnskyld meg.
Hva er galt?
Jeg kommer tilbake.
-La meg undersøke deg. -Det går bra.
Glasset er nær senen din, vær forsiktig.
Du lurer kanskje alle andre, men ikke meg.
Hva snakker du om?
-Du utnyttet Tita til å forføre henne. -Jeg utnyttet ikke Tita!
Jeg tok meg av henne, ingen andre på asylet gjorde det!
Du vet at vi elsker hverandre.
-Så hvorfor giftet du deg med Rosaura? -Er det alvorlig, doktor?
Nei.
-Det er bare en skramme. -Går det bra?
Ja, det går bra.
Syns du ikke det gikk for fort?
Jeg var død, og du ble forlovet.
Ikke våg å snakke om ting du ikke vet.
Dessuten, ville du at jeg skulle sørge til ditt tredje barn med Rosaura?
Hun ventet i det minste på meg.
Jeg er lei.
Nei, hør her, dette er en ekte gård.
Kan jeg få deres oppmerksomhet?
Jeg håper dere har det gøy.
Jeg og John vil invitere dere til et arrangement.
Vi vil at dere skal komme i bryllupet vårt her på Piedras Negras.
Takk.
Du sluker henne med øynene. Jeg følger med på deg!
De tok den helt ut.
-Med noen andres penger. -Ja, med våre penger.
Jeg håper de kan gi dem tilbake.
Det er det jeg sier, for pokker! Hvorfor er du så sta?
Det er ikke folket, men regjeringen som ikke vil la oss vokse.
Pass på hva du sier, José! Ellers kan du havne i trøbbel!
Tita forlovet seg veldig raskt. Har hun en bolle i ovnen?
Tvert imot.
Tita har alltid vært forelsket i legen, men hun holdt det hemmelig.
Derfor er jeg sjalu på de små kule, jeg er sjalu på stikkelsbæret.
Ja, kom igjen, press!
Press! Ja!
Fortsett å presse. Press!
Sånn, ja!
Sånn, ja.
Hva er i veien, Fina?
Ingenting.
Jeg er trist.
Når jeg begynner å vaske, blir jeg bedre.
Er det på grunn av Jesús, kjæresten din?
Jeg dro på markedet, og vi snakket.
Jeg ba ham hente meg om han bestemte seg for å være med meg.
Men han kom ikke.
-Kom igjen, legg deg. -Nei, det er mye å vaske.
Jeg gjør det. Gå og legg deg.
Takk, Tita.
-God natt. -God natt.
Jeg er far.
Ja.
Juan?
Hei.
Tita og jeg skal gifte oss, og jeg krever-
-at du respekterer forlovelsen vår og holder deg langt unna forloveden min!
Jeg må beskytte henne fra en opportunist som deg!
Den eneste opportunisten her, som brukte to kvinner, er du!
Jeg tok ikke Tita som pasient og kurerte henne med en ring!
Gjorde du det samme med din tidligere kone?
Ro deg ned, John! John! Stopp!
John, nok! Rolig, vær så snill! Hva er galt med dere? Er dere gale?
Hvor var du da Tita nesten døde på asylet?
Jeg forlot en massegrav. Jeg var etterlatt for å dø.
Så fort jeg kunne gå, dro jeg rett til Eagle Pass.
Og der var hun.
Glad.
Men hun var ikke alene.
-Hvorfor var du med ham? -Du er ikke deg selv, John.
Jeg trodde jeg taklet dette. Jeg ser deg se på ham, og takler det ikke.
Var det derfor du ville komme? For å se ham?
Tita, jeg snakker til deg!
Juan, ro deg ned.
Hvordan kan jeg roe meg ned? Du tar meg for en idiot!
Jeg er ikke faren til den gutten.
Sier du at dette er noen andres sønn?
Vel, jeg vet ikke. Si det, du.
Om det er det du tror, drar vi. Ikke bry deg.
Hvorfor sa du ikke at du lette etter meg?
Fordi jeg så deg lykkelig med John.
Du er en flott kvinne, Tita.
I NESTE EPISODE:
Kan du slutte å late som ingenting?
-Det var helt ekte. -Det var en tabbe.
Jeg gjorde noe virkelig ille.
-Jeg har lett etter deg. -Kan vi snakke?
Jeg ba Faderen om å komme og organisere bryllupet.
Om noen tror at det kan være et hinder for dette bryllupet-
-burde de ta det opp her.
Tekst: Audun Bie Iyuno