KAO VODA ZA ČOKOLADU
"Od sada blaženi mrtvi koji umiru u Gospodinu!
"Ja, Ivan, začuh glas s neba,
Od sada blaženi mrtvi koji umiru u Gospodinu!
Da, neka otpočinu od svojih trudova! Jer prate ih djela njihova!"
Molim Te, u ime našega Gospodina Isusa Krista.
I kažemo...
Amen. -Amen.
Tita nije plakala zbog smrti svoje dominantne majke,
nego zbog žene kojoj je, kao i njoj,
bilo zabranjeno voljeti.
U tom trenutku, napokon je shvatila
da ipak postoji nešto što ih povezuje.
Tog popodneva, jak je vjetar podigao prašinu sa svetog tla.
Bilo je kao da se mama Elena opire biti pokopana.
Tita.
Znam da sam bio distanciran.
Oprosti.
Nisam bio spreman vidjeti te.
Zato si dopustio da i dalje mislim kako si mrtav?
Znatno je kompliciranije od toga.
Izgubio sam Robertita...
Zatim oca...
Sve sam povrijedio.
Bio sam sebičan.
Ovaj put želim ispravno postupiti.
Tako je najbolje za sve.
Znaš da mi možeš sve reći.
Mnogo toga ti se skupilo, Tita.
I znaj da shvaćam što proživljavaš.
Bit ću dobro.
Znam koliko ti je Pedro bitan.
I znam da to što se osjeća prema nekome ne nestane preko noći.
Želim reći, trebaš li još vremena,
ili ako si se predomislila,
shvatit ću.
Želim se udati za tebe, Johne.
To se nije promijenilo.
Ali ovo mjesto ne utječe dobro na mene.
Pa otiđimo onda.
Vratit ćemo se u Eagle Pass kada prođe razdoblje od devet dana.
Hvala, Fina.
Hvala, Fina. -Najljepša hvala, Fina.
Dobar tek.
Dobar tek. -Dobar tek.
Hoćeš...
Ne hvala. -U redu.
Želim se ispričati.
Zbog smrti moje majke nisam stigla reći koliko sam sretna zbog zaruka.
Pijem u vaše ime.
Želim vam svu sreću svijeta.
Sretan ste čovjek, doktore. -Mnogo hvala, Rosaura.
I vrlo sam sretan što sam dio ove obitelji.
Drago mi je što si napokon našla nekoga s kime ćeš dijeliti život, Tita.
Moj muž i ja...
Stojimo vam na raspolaganju za sve što treba. -Hvala.
Već znate gdje će biti svadba? Ne želim ispasti znatiželjna,
ali smatram da, što se prije obavi, to bolje.
Pa nismo još razgovarali o datumu.
A što se tiče lokacije...
Eagle Pass.
Vjenčat ćemo se u Eagle Passu. -Da.
U vaše zdravlje!
Živjeli! -Živjeli!
Živio.
Vojska!
Što je? -Vojska je došla!
Brzo, Gertrudis, skrij se!
Ovuda! Vrata.
Što radite? Kako ste ušli? Što hoćete? -Imam nalog za uhićenje Pedra Muzquiza.
Optužen je za pobunu i izdaju domovine.
Idemo! -Gospodine.
Griješite. -Čekajte!
Puštajte me! Pomilovan sam! -Pedro!
Puštaj! Miči...
Idemo! -Pustite me!
Pustite ga, molim vas! -Puštaj! -Ne miči se!
Nemojte ga ozlijediti! -Puštaj... -Ne udarajte ga!
Rosaura, dokumente!
Ne miči se!
Smirite se, molim vas. Čovjek ima dokumente. Idi s Rosaurom.
Hajde, brže!
Rosaura, što ti je?
Diši!
Što je? Dobro ste?
Gdje je Pedro? -Vojska ga je odvela.
Idem po pomilovanje.
Molim vas, sjednite.
Oprezno.
Mislim da će roditi.
Ja ću ih odnijeti. -Ne! -Što je?
Gertrudis, spasi ga! -Ne! Vide li je, uhitit će je.
Idemo u krevet.
Voliš se igrati Uskrslog Krista?
Ali vratiti se u Piedras Negras, Pedrito? Što ti je bilo na pameti?
Bilo bi bolje da si ostao skriven s gringosima.
Griješiš, striče, više nisam pobunjenik. -Kvragu!
Samo tako si prestao biti? -Predsjednik me pomilovao.
Gdje je? -Na ranču.
Predsjednik neće pomilovati izdajnika!
Na koljena s njim! -Da, generale!
Ovaj ću se put pobrinuti da ostaneš mrtav.
Čekajte!
Imam pismo koje je predsjednik potpisao! Ne smijete ga dirati!
Voda!
U mojoj sobi je prva pomoć. Uskoro će roditi.
Hvala.
Više nisi pobunjenik.
Otkad podržavaš vladu?
Dijete ti se rađa.
Kako se osjećate, Rosaura?
Prelijepa je.
Gertrudis, reci im da mogu ući.
Tita, dobro si?
Kako je dijete?
Dobro si? -Jesam.
Curica je.
Zdravo.
Što su ti učinili?
Poslije ću ti reći.
Već znate kako će se zvati?
Mislim da bi se trebala zvati Esperanza.
Sviđa mi se.
Ne znam bi li se to ime svidjelo mami.
Rosaura...
Gđe Elene više nema.
Nazvat ćemo je Esperanza.
Esperanza.
Zdravo, Esperanza.
Ostavimo ih.
Sad smo svi zajedno pa vam želim reći
kako smo čekali da prođe devet dana tugovanja.
Vraćamo se u Eagle Pass.
Ne možeš otići.
Zašto ne?
Okolne rančeve i dalje napadaju.
Putevi nisu sigurni. Pričekaj da se situacija smiri.
Ne treba riskirati. -Slažem se da nije najbolji trenutak.
Ali siguran sam da je danju sve u redu.
Hvala na brizi.
Zašto se ne vjenčate ovdje?
Vratite se u Eagle Pass kao bračni par kad se situacija smiri. -Ne.
Ne želim se ovdje udati.
Pričekat ćemo.
Organizirajmo okupljanje da pokažemo da je ranč u redu.
I možemo najaviti vaše zaruke.
Nije dobar trenutak. -Slažem se. Nije vrijeme za slavlje. -Tita...
Dopusti da učinim nešto za vas i našu obitelj. -Mama je tek umrla.
Ne mora biti odmah. Trebamo vremena da podignemo ranč.
Važno je pokazati Piedras Negrasu da obitelj u Las Palomasu još stoji.
Vratite se u Eagle Pass dok organiziramo sve u miru.
Nije pravi trenutak za slavlje.
Ne slavimo.
Riječ je o okupljanju s gostima.
Mala večera da pokažemo kako smo zajedno i sretni.
Da imamo prelijepu kćer.
A tu su i Titine zaruke.
Moramo to učiniti kao novi vlasnici Las Palomasa.
Što te zapravo muči?
Nije ti jasno?
Rat nije gotov.
Sve je više napada na rančeve.
I nemamo novca za to malo okupljanje.
Smeta ti što će se Tita udati?
Ne budi smiješna, Rosaura.
Upravo smo dobili kćer.
Nisam te to pitala.
Još je voliš?
Ne.
Nismo oni od prije.
Sada mi je jedino stalo do ove obitelji.
Obećavam da ću pričekati da se situacija smiri
i da se naša situacija poboljša. Tada ćemo organizirati okupljanje.
Jedva čekam da svi vide kakvu lijepu obitelj imamo.
RANČ MUZQUIZ
María!
Recite, gospođo.
Odvedi Julija da se presvuče za sat klavira.
Hvala, tata.
Napokon, sine, kao pravi muškarac.
Hajde!
Jedno je učiti ga kako se puca,
ali kupiti pušku 11-godišnjaku... -Julio mora naučiti braniti se.
Braniti svoje.
Osim toga, puška nije puna.
Možda imaš pravo.
Pa kad odraste, neće dopustiti da mu neprijatelji pobjegnu, kao njegovu ocu.
Najviše me muči kako je uspio dobiti predsjednikovo pomilovanje, dovraga.
Ako smijem reći, daješ preveliku važnost svom nećaku.
Ne može nam ovo oduzeti.
Pomilovan ili ne, pobunjenik je bez papira koji dokazuje da je ranč njegov.
Osim toga, pobunjenike u zoni držim pod kontrolom.
Nemaju streljiva.
Nemaju hrane.
Pa zašto se vratio?
Previše si opsjednut time da ga ubiješ pa ne vidiš ono doista bitno.
Jedino bi trebao biti zabrinut zbog rada ranča i dogovora s gringosima.
U ovoj zemlji situacija se mijenja svaki dan.
Moramo to iskoristiti.
Nećeš uvijek biti general.
Ranč mora izgledati kao nov.
Ljudi ne smiju misliti da nam nije najbolji trenutak.
Što ćete kuhati?
Još ima vremena, zar ne? Još nisi odredila datum. -Prije toga,
želim vratiti naše mjesto u društvu Piedras Negrasa.
Ili želiš zabavu bez gostiju?
Večera je! Malo ljudi. Takav je dogovor. -No, da.
Večeru.
Ali bit će najmanje 10-15 uzvanika.
Mislim da nemamo hrane za toliko ljudi, Rosaura.
Vidjet ćemo.
Možemo pripremiti "champandongo". Jeftino je i mnogo se dobije.
Bit će fino.
Kamo ćeš? -Moram se vratiti.
Tako je najbolje.
Ovo je i njezina kuća.
Nemojte me pogrešno shvatiti. -Nećeš me dugo vidjeti.
Put koji si odabrala sve nas dovodi u opasnost.
Moramo vratiti ugled obitelji
i neće pomoći što je među nama tražena pobunjenica, ali...
Čekaj!
Nemoj ići!
Čekam Juanovo dijete.
Zašto mi nisi rekla? -Nisam htjela.
Ne smiješ ovako otići. Planine nisu mjesto za jednu trudnicu.
To mi je dom. Bit ću dobro. -Ovo je tvoja kuća. Bit ćete sigurni.
Otkad sam otišla, nisam sigurna. Rosaura ima pravo.
Dovodim sve u opasnost. -Nije bitno što kaže. -Čini se da jest!
U posljednje vrijeme, njezina mora biti zadnja.
Pogledaj se, Tita. Udat ćeš se za čovjeka kojeg ne voliš.
Čemu?
Kako bi očitala lekciju Pedru, a on i dalje radi gluposti?
Mame više nema.
Slobodna si.
Ne želim da ti se život pretvori u laž.
Kao Rosaurin.
Shvaćam da tako gledaš na to.
Ali nije tako.
John i ja se volimo.
Vjeruj mi.
Vjeruješ li ti sebi?
Čuvaj se, sestro. Molim te.
I ti se čuvaj.
Tita i dr. Brown vratili su se u Eagle Pass čim su mogli.
Tita je bila sigurna da se, bez obzira na Rosaurine planove,
nikada neće vratiti u Las Palomas.
Biti blizu Pedra, Rosaure i Esperanze bilo je pravo mučenje.
Dobar dan. -Dobar dan. Ime?
S vremenom,
Pedro je promijenio radne uvjete radnicima.
Poštenije dnevnice i mjesečne plaće ponovno su privukle ljude.
Malo po malo, stvari su se vraćale u normalu.
Hvala, gazda.
I dalje napadaju rančeve.
Kažu da su Villini sljedbenici.
Da, situacija je vrlo složena, ali mnogo vam hvala što ste...
Ali morali su proći mjeseci
da zajednica Piedras Negrasa ponovno prihvati Rosauru.
Ali najprije sam vas htjela pozvati da upoznate najnoviju prinovu u obitelji.
Nakon upornog Rosaurinog inzistiranja, Tita se na kraju vratila u Las Palomas.
U dnevnik je zapisala da je to bilo važno za budućnost ranča.
Hvala. -Nema problema.
Ali mislim da se vratila zato što je ponovno htjela vidjeti Pedra.
Hvala.
No tada još nije znala
da ovo neće biti kratak posjet, kao što je bila planirala.
Tita je bila živčana.
Te je noći objavila svoje zaruke s dr. Brownom.
I napokon je prekinula glupu tradiciju prema kojoj se nije smjela udati.
Trebala se osjećati sretnom.
Ali nije bila sretna.
Tita, bitno je pronaći prave elemente koji će zapaliti našu unutarnju vatru
i tako moći imati ispunjen život.
Inače će se ta kutija šibica smočiti i šibice se više neće zapaliti.
Jedan od Nachinih omiljenih recepata bio je "champandongo",
popularno poznat kao "kolač siromašnih",
jer se pripremao od ostataka.
Jednostavan kolač sa slojevima od tortilja.
Za pripremu je potrebno miješano goveđe i svinjsko mljeveno meso.
Luk se isprži na kandiranom kaktusu i luku.
U drugoj zdjeli pripremi se krema
i razmrvljeni tvrdi sir za dekoraciju.
No tajna ovog ukusnog jela je umak "mole".
Kako ide večera?
Zdravo. -Tita, imaš prljave ruke.
I ne želim da se navikne na tebe. U konačnici, vraćaš se u Eagle Pass.
Imamo sve sastojke za "champandongo".
"Mole" se samo treba još zagrijati da dobije pravi okus.
Da, nema okusa.
Iskoristi priliku i presvuci se.
Idi se srediti, ja ću paziti na "mole". -Hvala, Fina.
Idem po lovor u vrt pa ću se presvući.
Volim te.
Činiš me najsretnijim čovjekom na svijetu, Tita.
Donesi još tanjura!
Cvijeće, molim!
Što je sad?
Previše feferona, zar ne, Tita?
Ne.
Dok je kuhala,
Tita nije mogla zaboraviti tu sliku.
Pedrovi prsti zakopčavaju Rosaurinu haljinu.
Oboje gledaju svoju kći.
I ponovno...
Obitelj koju je uvijek željela.
Kažu da je "mole" tada bio crn.
Crnji od dna bunara.
Crnji od ljubomore koja je zasljepljivala Titu dok je kuhala.
Dobar je, Tita.
Idem po malo vode.
CHAMPANDONGO
Dobra večer. -Dobra večer.
Johne, provjeri poslužuju li goste. Idem u kuhinju vidjeti kako ide.
Večera s nekoliko bliskih prijatelja? -Dobra večer. -Dobra večer. Izvolite.
Pozvala si sve u Piedras Negrasu. -Pretjeruješ.
Dobra večer, Pedrito.
Drago mi je vidjeti te opet. -Generale, Valentina,
čast nam je ugostiti vas. Dobro došli.
Hvala na pozivu, Rosaura. -Dobra večer. -Dobra večer.
Drago mi je da vam se situacija poboljšala.
Ispričavamo se.
Izvolite.
Ne mogu vjerovati. Htio me ubiti i sada je moj gost?
Smiri se. Dobra večer.
Smiri se, Pedro.
Važno je da vidi kako ništa ne tajimo i ne bojimo se.
I neka vidi da ranč napreduje. -Dobra večer.
Kako ste?
Kako ste putovali? -Dobro.
Drago mi je vidjeti vas. -Dobro došli. -Hvala.
Tako, tako, tiskaj.
Tiskaj.
Mladi ste. Bilo bi šteta. -Da.
Gđo Berenice, kako je vaš muž?
Bolje.
Drago mi je da ste opet pokušali.
Djeca su blagoslov.
Istina. Hvala.
Znate li kada će poslužiti večeru? -Provjerit ću kako ide.
Usput, draga, čestitam.
Sve izgleda predivno.
Mnogo hvala.
Kako ćemo platiti sve ovo?
Riješeno je. Vjeruj mi.
Rosaura... -Imaj povjerenja.
Dragi nećače...
Imate muda doći ovamo.
Ja imam muda?
A ti? Vratio si se u Piedras Negras, Pedrito.
Pobrinut ću se saznati zašto.
Pa... -Dobra večer svima!
Hvala što ste došli. Slobodno sjednite. Večera je spremna.
Dragi prijatelji, prije svega, želim vam zahvaliti što ste došli.
Danas, osim što se s ljubavlju sjećamo gđe Elene de la Garza,
besprijekorne žene koja je dala život za ovaj ranč
i održavala ga produktivnim tolike godine,
slavimo i novu eru u Las Palomasu.
Kako ja, tako moj muž, Pedro Muzquiz,
vratit ćemo sav sjaj ovom ranču.
Želim i nazdraviti i poželjeti zdravlja našoj lijepoj nasljednici,
Esperanzi Muzquiz de la Garza.
I na kraju,
želim nazdraviti dragoj mlađoj sestri,
i njezinoj vječnoj ljubavi,
dr. Johnu Brownu,
koji večeras i pred svima nama objavljuju svoje zaruke.
U njihovo zdravlje!
Neka budu tako sretni kao i mi.
Živjeli! -Živjeli!
Bravo. -Bravo!
Živjeli mladenci!
Dobar tek. -Hvala.
Titini osjećaji zarobljeni u tortiljama "champandonga",
utjecali su na sve koji su ga kušali.
Kako je vrijeme prolazilo, "enchilada" više nije bila tako ljuta,
ali otvarala je put nekontroliranim izljevima ljubomore.
Glup si. -Gledam te.
Tako je ukusno.
Preukusno. -Ali malo ljuto, zar ne?
Malo, da.
Pedro!
Gospodine! -Ispričavam se.
Što je bilo?
Odmah se vraćam.
Dajte da vas pregledam. -Dobro sam.
Staklo vam je pokraj tetive. Budite oprezni.
Možda ste prevarili ostale, ali mene niste.
Ne znam o čemu govorite. -Iskoristili ste Titu i zaveli je. -Ne!
Starao sam se o njoj kad nitko nije! -Znate da se ona i ja volimo.
Zašto ste se onda oženili Rosaurom? -Ozbiljno je, doktore?
Nije.
Samo ogrebotina. -Dobro si?
Jesam.
Ne misliš da je bilo malo brzo?
Saznaš da sam mrtav i odmah se zaručiš.
Da se nisi usudio govoriti o onomu što ne znaš! Osim toga...
Htio si da tugujem dok se ne pojaviš s trećim djetetom s Rosaurom?!
Ona me barem čekala.
Dosta mi je!
Ne, gledaj, ovo je pravi ranč!
Malo pozornosti, molim!
Nadam se da se svi zabavljate.
John i ja želimo vas pozvati na jedan događaj.
Želimo da dođete na našu svadbu, koja je uskoro, ovdje u Piedras Negrasu.
Hvala.
Očima je proždireš.
Gledam te.
Nije se štedjelo, ha?
Ali tuđi novac. -Da. Mi smo im posudili novac.
Samo se nadam da će ga moći vratiti.
To i kaže, dovraga! Ne budite tvrdoglavi!
Nije narod! Vladajući nam ne dopuštaju rasti!
Pazite što govorite, g. José! Možete imati problema!
Tita se brzo zaručila.
Nije valjda trudna?
Upravo suprotno.
Tita je uvijek bila zaljubljena u doktora, ali dobro je to tajila.
Da, hajde, tiskaj.
Tiskaj, tiskaj! Da!
Nastavi. Tiskaj!
Tako.
Što ti je, Fina?
Ništa.
Rastužila sam se.
Kad počnem čistiti, proći će me.
Zbog Jesúsa, tvoga dečka?
Bila sam na tržnici i razgovarali smo.
Rekla sam mu da me potraži smatra li da me može voljeti nakon...
Nije te potražio.
Hajde, idi se odmoriti.
Ne, mnogo se mora počistiti.
Ja ću.
Ti idi spavati.
Hvala, Tita.
Laku noć. -Laku noć.
Otac sam.
Da.
Juane?
Zdravo.
Tita i ja ćemo se vjenčati.
Zahtijevam da poštujete naše zaruke i držite se podalje od moje zaručnice!
Dužnost mi je štititi je od oportunista poput vas!
Jedino ste vi iskoristili dvije žene u ovoj kući!
Nisam ja liječio pacijenticu zaručničkim prstenom!
Pedro! -I prvu ste ženu tako prevarili?
Smiri se, Johne! Johne!
Prekinite!
Dosta! Smirite se, molim vas! Što vam je? Poludjeli ste?
Gdje ste vi bili kad Tita zamalo da nije umrla?
Izlazio sam iz masovne grobnice nakon što su mislili da sam mrtav.
I čim sam mogao hodati, otišao sam u Eagle Pass.
I ondje je bila...
Sretna.
Ali nije bila sama.
Zašto si bila s njim? -Čistila sam! -Zakuni se! -Ti nisi takav!
Mislio sam da ću moći, ali ne toleriram kako ga gledaš. Zato si htjela doći?
Da ga vidiš?! Tita, tebi govorim!
Juane, smiri se, molim te.
Kako da se smirim? Misliš da sam budala?
Ja nisam otac tog djeteta.
Želiš reći da sam ostala trudna s nekim drugim?
Ne znam, ti reci meni.
Ako to misliš, idemo odavde.
Ne brini se.
Zašto mi nisi rekao da si me tražio?
Vidio sam da si sretna s Johnom.
Prema romanima Laure Esquivel: Kao voda za čokoladu i Titin dnevnik
Sjajna si žena, Tita.
SLJEDEĆI PUT...
Ne glumi da se ništa nije zbilo. Bilo je posve stvarno.
To je bila pogreška.
Učinila sam nešto jako ružno.
Tražio sam te. -Možemo razgovarati?
Molila sam oca da organizira vjenčanje.
Smatra li netko da se vjenčanje ne bi trebalo održati,
neka zabilježi to ovdje.
KAO VODA ZA ČOKOLADU
MEDIATRANSLATIONS