"אשרי המתים אשר ימותו באדון...
"ואשמע קול מהשמיים מדבר אליי...
"אשרי המתים אשר ימותו באדון...
"למען ינוחו מעמלם...
"כי מעשיהם הולכים אחריהם".
אנו מתפללים בשם ישו הנוצרי, אדוננו.
ואנחנו אומרים, אמן. -אמן.
דמעותיה של טיטה לא נגרמו על ידי אימה המתה והשתלטנית,
אלא על ידי האישה הזאת, שכמוה, לא הורשתה לאהוב.
באותו רגע היא הבינה שסוף כל סוף,
יש מעין קשר ביניהן.
באותו אחר צהריים, רוח חזקה נשאה את אדמת בית הקברות,
כאילו אלנה משיבה מלחמה ומסרבת להיקבר.
טיטה.
אני יודע שהייתי מרוחק.
סלחי לי.
לא הייתי מוכן לראות אותך.
אז גרמת לי להאמין שאתה עדיין מת?
זה מסובך מאוד.
איבדתי את רוברטיטו,
ואז את אבא שלי.
פגעתי בכולם.
הייתי אנוכי.
הפעם אני רוצה לעשות את זה כמו שצריך.
זה יהיה הכי טוב לכולם.
את יודעת שאת יכולה לספר לי הכול.
דברים רבים מטרידים אותך, טיטה.
אני רוצה שתדעי שאני מבין עם מה את מתמודדת.
אני אהיה בסדר.
אני יודע כמה פדרו חשוב לך.
אני יודע שכשאוהבים מישהו, זה לא נעלם כלא היה.
אני רוצה לומר שאם את צריכה עוד זמן,
או אם שינית את דעתך,
אני אבין.
אני רוצה להתחתן איתך, ג'ון.
זה לא השתנה.
אבל המקום הזה לא גורם לי תחושה טובה.
אז בואי נעזוב.
נחזור ל"איגל פאס" בתום תקופת תשעת הימים.
תודה, פינה.
-תודה רבה.
בתיאבון.
-בתיאבון.
רוצה?
לא, תודה. -בסדר.
אני רוצה להתנצל בפניך.
בגלל מות אימא שלי
לא הזדמן לי לומר שאני כל כך שמחה על האירוסין שלכם.
נרים כוסית לכבודכם.
אני מאחל לכם את כל האושר שבעולם.
אתה אדם בר מזל, דוקטור.
תודה רבה, רוסאורה.
ואני שמח מאוד להיות חלק מהמשפחה הזאת.
אני כל כך שמחה שסוף סוף מצאת מישהו לבלות איתו את שארית חייך, טיטה.
אני ובעלי,
עומדים לרשותך בכל דבר שתצטרכו.
תודה. -איפה תתקיים החתונה?
אני לא רוצה להתערב,
אבל אני מאמינה שעדיף שתתחתנו כמה שיותר מהר.
עדיין לא דנו בתאריכים.
ובנוגע למיקום?
איגל פאס.
נתחתן באיגל פאס. -טוב.
לבריאותכם!
לחיים. -לחיים.
הצבא!
מה קרה? -הצבא הגיע!
תתחבאי, חרטרודיס, עכשיו!
מכאן! הדלת.
מה אתה עושה כאן, איך נכנסת?
הפקודות שלי הן לעצור את פדרו מוזקיז.
הוא מואשם במרד ובבגידה באומה.
קדימה! -זוז, אדוני.
אתה טועה. -רגע.
עזוב! קיבלתי חנינה! -פדרו!
עזוב אותי! פשוט...
תעזוב אותו! -עזוב אותי!
תעזבו אותו, בבקשה! -תעזבו אותי!
אל תזוז!
אל תפגע בו! -תן לי...
אל תרביצו לו!
רוסאורה, המסמכים!
אל תזוז!
תירגע, בבקשה. לאיש הזה יש מסמכים.
קדימה! -לכי עם רוסאורה.
קדימה!
רוסאורה, מה קרה?
תנשמי!
מה קרה? את בסדר?
איפה פדרו? -הוא נלקח על ידי הצבא.
אני אביא את החנינה.
שבי, בבקשה.
כן, תיזהר.
היא עומדת ללדת.
אני אקח את זה. -לא!
מה?
חרטרודיס, קחי את זה, תציל אותו! -לא, אם יראו אותה, יעצרו אותה.
אני אקח אותך למיטה.
אתה אוהב לשחק במשחק תחייתו של ישו.
אבל פדריטו, לחזור לפיידראס נגראס?
מה חשבת לעצמך?
היית צריך להישאר במסתור עם הינקים.
זו טעות, דוד, אני כבר לא מורד.
לעזאזל! מה? יש מאין?
הנשיא העניק לי חנינה.
איפה? -בחווה.
הנשיא לא מעניק חנינה לבוגדים!
תעמידו אותו על ברכיו! -כן, גנרל!
הפעם אני אוודא שתמות לתמיד.
עצור!
המכתב הזה נחתם על ידי הנשיא, אסור לך לגעת בו!
הנה המים.
ערכת העזרה הראשונה שלי בחדר. היא תלד בקרוב.
תודה.
אתה כבר לא מורד.
ממתי אתה תומך בממשלה?
הילד שלך עומד להיוולד.
איך את מרגישה, רוסאורה?
היא כל כך יפה.
חרטרודיס, הם יכולים להיכנס.
טיטה, את בסדר?
מה שלום התינוקת?
את בסדר? -כן.
זאת בת.
שלום.
מה הם עשו לך?
אספר לך אחר כך.
מה יהיה שמה?
צריך לקרוא לה אספרנזה.
זה מוצא חן בעיניי.
אני לא יודעת אם אימא היתה אוהבת את השם הזה.
רוסאורה, גברת אלנה איננה.
בואי נקרא לה אספרנזה.
אספרנזה.
שלום, אספרנזה.
בואו נעזוב אותם בשקט.
עכשיו כשכולנו יחד,
רציתי להגיד לך שג'ון ואני מחכים
לתום תקופת האבל בת תשעת הימים לפני שנעבור ונחזור לאיגל פאס.
אתם לא יכולים ללכת.
למה לא?
כי חוות שכנות עדיין מותקפות.
הדרכים לא בטוחות, חכו עד שהמצב ישתפר.
אל תסתכנו. -אני מסכים שזה לא הזמן הכי טוב לעזוב.
אבל אם ניסע בשעות היום, נהיה בסדר.
תודה על הדאגה.
למה שלא תתחתנו כאן?
ברגע שתהיו בני זוג, תחזרו לאיגל פאס כשהעניינים יירגעו.
לא, לא אעשה את זה כאן.
נחכה.
טוב, בואו נארגן התכנסות כדי להראות שהחווה עדיין קיימת,
ונוכל להכריז על האירוסין שלכם.
זה לא זמן טוב. -אני מסכים, אנחנו לא מוכנים לחגוג.
טיטה, תני לי לעשות משהו בשבילך ובשביל המשפחה שלנו.
אימא בדיוק מתה.
זה לא חייב להיות עכשיו, אנחנו צריכים זמן כדי לשפר את החווה.
אבל אנחנו חייבים להראות לפיידראס נגראס
שלאס פלומאס והמשפחה עדיין עומדים על תילם.
בזמן שאנחנו מארגנים את זה, תחזרו לאיגל פאס.
זה לא הזמן לחגוג.
אנחנו לא חוגגים.
זו פגישה עם אורחים.
ארוחת ערב קטנה כדי להראות שאנחנו ביחד ומאושרים.
שיש לנו בת יפהפייה,
ויש גם את האירוסין של טיטה.
זה מה שאנחנו, כבעלי הקרקעות החדשים של לאס פלומאס, צריכים לעשות.
מה מטריד אותך?
את לא רואה?
המלחמה לא נגמרה.
יש מתקפות נוספות על חוות.
אנחנו לא יכולים לקיים התכנסות, אין לנו כסף לזה.
האירוסין של טיטה מפריעים לך?
אל תהיי מגוחכת, רוסאורה.
בדיוק נולדה לנו בת.
זה לא מה ששאלתי אותך.
אתה עדיין אוהב אותה?
לא.
אנחנו כבר לא כמו שהיינו.
כל מה שמעניין אותי עכשיו זה המשפחה הזאת.
אני מבטיחה שאחכה עד שהעניינים יירגעו.
עד שמצבנו ישתפר, אז נקיים את ההתכנסות הזאת.
אני לא יכולה לחכות שכולם יראו כמה המשפחה שלנו יפה.
חוות מוזקיז
מריה.
מריה!
כן, גברתי.
תחליפי לחוליו בגדים לקראת שיעורי הפסנתר שלו.
תודה, אבא. -סוף כל סוף, בן! אתה גבר.
אתה יכול ללכת.
ללמד אותו לירות זה דבר אחד, אבל לקנות רובה לילד בן 11...
חוליו חייב ללמוד להגן על עצמו. להגן על מה ששייך לו.
חוץ מזה, הרובה הזה לא טעון. -אולי אתה צודק.
כשהוא יגדל, האויבים שלו לא תמיד יברחו ממנו,
בניגוד לאויביו של אביו.
מה שבאמת הייתי רוצה לדעת
זה איך לעזאזל הוא קיבל חנינה מהנשיא בעצמו.
לדעתי, אתה מייחס יותר מדי חשיבות לאחיין שלך.
הוא לא יכול לקחת את זה מאיתנו.
אולי הוא קיבל חנינה,
אבל הוא עדיין מורד ואין דבר שמוכיח שהוא הבעלים של המקום.
חוץ מזה, יש לי שליטה הדוקה על המורדים באזור הזה.
אין להם תחמושת. אין להם אוכל.
אז למה הוא חזר?
אתה כל כך אובססיבי לגבי הריגת האחיין שלך שאתה לא מבין מה באמת חשוב.
העסקים של החוות וסגירת עסקאות עם היאנקים
הם הדבר היחיד שצריך להטריד אותך.
דברים משתנים מדי יום במדינה הזאת.
אנחנו חייבים להרוויח מזה.
לא תמיד תהיה גנרל.
החווה צריכה להיראות כמו חדשה.
אסור שאנשים יחשבו שאנחנו לא במיטבנו.
מה תבשלי?
יש הרבה זמן, נכון? לא קבעת תאריך.
לפני שנקבע תאריך,
אני רוצה לוודא שמעמדנו בפיידראס נגראס נותר כשהיה.
אלא אם את רוצה התכנסות ללא אורחים. -זו ארוחת ערב!
עם מעט אורחים, זה מה שסיכמנו.
כן, נכון. ארוחת ערב.
אבל יהיו כעשרה או 15 אנשים.
אין מספיק אוכל לכל כך הרבה אנשים, רוסאורה.
עוד נראה.
בואי נבשל צ'מפנדונגו, זה זול אבל משביע מאוד.
זה יהיה טעים מאוד.
לאן את הולכת? -אני חייבת לחזור.
זה לטובה. -זה גם הבית שלה.
אל תביני אותי לא נכון.
לא תראו אותי בסביבה בזמן הקרוב.
הדרך בה בחרת מסכנת את כולנו.
עלינו לשקם את המוניטין של משפחתנו,
ומורדת שמבוקשת על ידי החוק לא תעזור לנו.
אבל...
חכי! אל תלכי!
אני בהיריון מחואן.
למה לא סיפרת לי? -כי לא רציתי.
את לא יכולה ללכת. הגבעות הן לא מקום טוב להישאר בו במצבך.
הגבעות הן הבית, אני אהיה בסדר, טיטה. -זה הבית שלך, שניכם תהיו בטוחים כאן.
מעולם לא שבתי לחוש בטוחה כאן.
רוסאורה צודקת, אני מסכנת את כולכם.
הדעה שלה לא נחשבת. -נראה שכן!
בזמן האחרון היא אומרת את המילה האחרונה על כל דבר.
תראי אותך, טיטה.
את תתחתני עם גבר שאת לא אוהבת.
בשביל מה?
כדי ללמד את פדרו לקח בזמן שהוא עושה דברים מטופשים?
אמא איננה.
את חופשייה.
אני לא רוצה לראות אותך חיה בשקר, כמו רוסאורה.
אני מבינה את נקודת המבט שלך. אבל זה לא ככה.
ג'ון ואני אוהבים.
תסמכי עליי.
את סומכת על עצמך?
תשמרי על עצמך, אחותי. בבקשה.
גם את תשמרי על עצמך.
טיטה וד"ר בראון חזרו לאיגל פאס ברגע שיכלו.
טיטה היתה בטוחה שלא משנה מה רוסאורה תכננה,
היא לעולם לא תחזור ללאס פאלומאס.
הקרבה לפדרו, רוסאורה ואספרנזה היתה עינוי של ממש.
בוקר טוב. -בוקר טוב, שם?
בסופו של דבר, פדרו שינה את תנאי העבודה של העובדים.
משכורות יומיות וחודשיות הוגנות יותר החזירו אנשים לחווה.
לאט-לאט, הכול חזר לשגרה.
תודה, אדוני.
חוות עדיין מותקפות.
אומרים שאלה התומכים של ויה.
כן, המצב מורכב, אבל אני אסירת תודה על...
אבל רק אחרי כמה חודשים,
רוסאורה התקבלה שוב בחברה של פיידראס נגראס.
אבל בראש ובראשונה,
רציתי להזמין אתכם להכיר את בת המשפחה החדשה.
בשל התעקשותה הבלתי פוסקת של רוסאורה, טיטה חזרה לבסוף ללאס פלומאס.
פינה. -היא כתבה ביומנה שזה חשוב לעתיד החווה.
תודה. -אין בעיה, אדוני.
אבל אני מאמינה שמה שבאמת החזיר אותה היה הרצון שלה לראות שוב את פדרו.
תודה.
אך היא לא ידעה שהביקור לא יהיה קצר כמו שהיא ציפתה.
טיטה היתה מתוחה.
באותו לילה היא עמדה להכריז על אירוסיה לד"ר בראון.
סוףס כל סוף היא תשים קץ למסורת המגוחכת הזאת
שלא אפשרה לה להתחתן.
היא היתה אמורה להיות מאושרת.
אבל היא לא היתה מאושרת.
טיטה, חשוב מאוד למצוא את האלמנטים הנכונים
שיאירו את הלהבה הפנימית שלנו ושיאפשרו לנו לחיות חיים משמעותיים.
אחרת, קופסת הגפרורים עלולה להירטב ולא להידלק שוב לעולם.
אחד המתכונים האהובים על נאצ'ה היה צ'מפנדונגו,
מנה שהיתה ידועה בדרך כלל כעוגה לעניים כי היא היתה עשויה משאריות.
מנה פשוטה שבה העוגה היתה עשויה משכבות של טורטיות.
כדי להכין את העוגה הזאת מערבבים בשר בקר טחון וחזיר.
מטגנים בצל עם קקטוס מסוכר וכמון.
בכלי אחר שמים שמנת,
וחתיכות קטנות קרועות של גבינה קשה לקישוט.
אבל הסוד למנה הטעימה הזאת הוא רוטב המולה.
איך מתקדמת ארוחת הערב?
שלום! -טיטה, הידיים שלך מלוכלכות.
אני לא רוצה שהיא תתרגל אלייך.
כי את תחזרי לאיגל פאס.
חומרי הגלם להכנת צ'מפנדונגו מוכנים.
צריך לחמם את המולה עוד קצת כדי לקבל את כל הטעם.
כן, זה חסר טעם.
בינתיים, למה שלא תחליפי בגדים?
לכי להתכונן. אני אטפל במולה. -תודה, פינה.
אני אביא דפנה מהגינה ואחליף בגדים.
אני אוהב אותך.
את הופכת אותי לגבר המאושר בעולם, טיטה.
תביאו עוד צלחות!
הפרחים, בבקשה!
מה קרה עכשיו?
יותר מדי צ'ילי, את לא חושבת, טיטה?
לא.
בזמן הבישול, טיטה לא הצליחה להפסיק לחשוב על התמונה הזאת.
האצבעות של פדרו מכפתרות את השמלה של רוסאורה,
בעוד שניהם מסתכלים על הבת שלהם.
שוב, המשפחה שהיא תמיד רצתה שתהיה לה.
אומרים שהמולה היתה כהה באותו יום.
כהה יותר מתחתית הבאר.
כהה יותר מהקנאה העיוורת של טיטה.
זה טעים, טיטה.
אני אביא קצת מים.
צ'מפנדונגו
ערב טוב. -ערב טוב.
ג'ון, תבדוק אם מגישים לאורחים כמו שצריך.
אני אלך לבדוק הכול במטבח.
ארוחת ערב עם כמה חברים?
ערב טוב, פדרו. -היי, ערב טוב.
תיכנסו, ברוכים הבאים. -ברוכים הבאים.
הזמנת את כל פיידראס נגראס. -אל תגזים.
ערב טוב, פדריטו, טוב לראות אותך שוב.
גנרל, ולנטינה, כבוד גדול לארח אתכם כאן, ברוכים הבאים.
תודה שהזמנת אותנו, רוסאורה. -ערב טוב.
ערב טוב. -ערב טוב.
כל כך טוב לראות שהעניינים אצלכם משתפרים.
סליחה. -תיכנסו.
לא ייאמן שהזמנת אותו. הוא רצה להרוג אותי, ועכשיו הוא אורח שלי?
תירגע. ברוכים הבאים, ערב טוב.
תירגע, פדרו.
חשוב שהוא יראה שאין לנו מה להסתיר או לפחד.
וזה נהדר שהוא רואה שהחווה בסדר.
ערב טוב. -ערב טוב.
מה שלומך?
איך היתה הנסיעה? -בסדר.
טוב לראות אותך. -ברוך הבא.
זהו זה, תדחפי.
תדחפי.
כן, כל כך חבל. -כן, כמה חבל.
גברת ברניס, מה שלום בעלך? -משתפר.
אני כל כך שמחה לראות שניסית שוב!
ילדים הם ברכה. -זה נכון, תודה.
את יודעת במקרה מתי תוגש ארוחת הערב?
תני לי לבדוק איך זה מתקדם.
דרך אגב, יקירתי, מזל טוב.
הכול נראה נפלא. -תודה רבה.
איך נשלם על כל זה?
הכול סודר, תסמוך עליי.
אבל רוסאורה... -סמוך עליי.
אחיין יקר.
יש לך ביצים לבוא לכאן.
יש לי ביצים?
יש לך ביצים לחזור לפיידראס נגראס, פדריטו.
אני אברר למה בדיוק באת לכאן.
טוב, אני... -ערב טוב לכולם!
תודה שבאתם.
אתם יכולים לשבת, ארוחת הערב מוכנה.
חברים יקרים. ראשית, אני רוצה להודות לכם על שאתם נמצאים איתנו באירוע המיוחד הזה.
היום, מלבד המחווה לגב' אלנה דה לה גרזה,
אישה מושלמת שהקריבה את חייה למען החווה הזאת,
ובזכותה החווה המשיכה להיות יצרנית הרבה שנים,
אנחנו גם חוגגים עידן חדש בלאס פלומאס.
גם אני וגם בעלי, פדרו מוזקיז,
נחזיר את החווה לימי הזוהר שלה.
שנית, אני רוצה להרים כוסית לחיי היורשת היפהפייה שלנו,
אספרנזה מוזקיז דה לה גרזה.
ולבסוף,
אני רוצה להרים כוסית לחיי אחותי הצעירה היקרה
ואהובה הנצחי, ד"ר ג'ון בראון,
המכריזים רשמית על אירוסיהם הערב.
נשתה לבריאותם!
אני מקווה שהם יהיו מאושרים כמונו.
לחיים. -לחיים!
בראבו. -בראבו!
יחי החתן והכלה!
תיהנו! -תודה!
רגשותיה של טיטה הכלואים בין הטורטיות בצ'מפנדונגו,
השפיעו על כל אלה שאכלו את המנות שלה.
ככל שחלף יותר זמן,
היה נראה שהאנצ'לדה היתה פחות עזה,
אבל גרמה התקפי קנאה בלתי נשלטים.
אתה טיפש. -אני צופה בך.
זה כל כך טעים.
פשוט טעים. -אבל די חריף.
קצת חריף, כן.
פדרו!
אדוני! -סליחה.
מה קרה?
אני אחזור.
תן לי לבדוק אותך. -אני בסדר!
הזכוכית קרובה לגיד שלך, תיזהר.
אתה יכול לעבוד על כולם, אבל לא עליי.
אני לא מבין.
ניצלת את טיטה כדי לפתות אותה.
לא ניצלתי את טיטה!
אני טיפלתי בה, אף אחד אחר לא טיפל בה בבית המשוגעים!
אתה יודע שאנחנו אוהבים זה את זה.
אז למה התחתנת עם רוסאורה? -זה רציני, דוקטור?
לא.
זאת רק שריטה. -אתה בסדר?
כן, אני בסדר.
את לא חושבת שזה היה מהיר מדי?
היית מתה, ואתה התארסת.
שלא תעז לדבר על דברים שאתה לא יודע.
חוץ מזה, רצית שאתאבל עד שיהיה לך ילד שלישי עם רוסאורה?
לפחות היא חיכתה לי.
נמאס לי.
לא, באמת, תראה, זאת חווה אמיתית.
אפשר לקבל את תשומת לבכם, בבקשה?
אני מקווה שאתם נהנים.
אני וג'ון רוצים להזמין אתכם לאירוע.
אנחנו רוצים שתבואו לחתונה שלנו, שתתקיים בקרוב, כאן, ב"פיידראס נגראס".
תודה.
אתה טורף אותה עם העיניים.
שמתי עין עליך!
הם באמת הלכו עד הסוף.
עם כסף של מישהו אחר. -כן, הכסף שלנו.
אני מקווה שהם יוכלו להחזיר אותו.
זה מה שאני אומר, לעזאזל! למה אתה כל כך עקשן?
אלה לא האנשים, זו הממשלה שלא תאפשר לנו לגדול.
תיזהר בדבריך, מר חוזה. תיזהר בדבריך! או שתסתבך בצרות, הבנת?
טיטה התארסה מהר מאוד.
יש לה לחמנייה בתנור?
להפך.
טיטה תמיד היתה מאוהבת ברופא, אבל היא שמרה על זה בסוד.
לכן אני מקנאת בקטנים הקרירים האלה,
כמו שאני מקנאת בדומדמניות.
כן, קדימה, תדחפי.
תדחפי, כן!
תמשיכי לדחוף, תדחפי!
זהו זה!
זהו זה.
מה קרה, פינה?
כלום.
אני עצובה.
כשאתחיל לנקות, ארגיש טוב יותר.
זה בגלל חסוס, החבר שלך?
הלכתי לשוק ודיברנו.
אמרתי לו לבוא לקחת אותי אם הוא יחליט להיות איתי.
אבל הוא לא בא.
קדימה, לכי לישון.
לא, יש הרבה מה לנקות.
אני אעשה את זה, לכי לישון.
תודה, טיטה.
לילה טוב. -לילה טוב.
אני אבא.
כן.
חואן?
שלום.
טיטה ואני נתחתן,
ואני דורש,
בהיותך ג'נטלמן, שתכבד את האירוסין שלנו
ותתרחק מארוסתי!
אני חייב להגן עליה מאופורטוניסט כמוך!
האופורטוניסט היחיד כאן שניצל שתי נשים, הוא אתה!
לא לקחתי את טיטה כמטופלת שלי וריפאתי אותה עם טבעת אירוסין!
פדרו! -עשית את אותו הדבר עם אשתך לשעבר?
תירגע, ג'ון, תפסיק!
ג'ון, מספיק, תירגע, בבקשה!
מה הבעיה שלך, השתגעת?
איפה היית כשטיטה גססה בבית המשוגעים?
זחלתי מתוך קבר אחים, הרי חשבו שמתי.
ברגע שיכולתי ללכת, הגעתי ישר לאיגל פאס.
ושם היא היתה.
מאושרת.
אבל היא לא היתה לבד.
למה היית איתו? -אספתי דברים.
תישבע! -אתה לא עצמך, ג'ון.
חשבתי שאוכל להתמודד עם זה.
אני רואה איך את מביטה בו ולא סובל את זה. בגלל זה רצית לבוא? לראות אותו?
טיטה, אני מדבר אלייך!
חואן, תירגע, בבקשה.
איך אני יכול להירגע? את חושבת שאני טיפש!
אני לא אבא של הילד הזה.
אתה אומר שזה הבן של מישהו אחר?
אני לא יודע, תגידי לי את.
אם זה מה שאתה חושב, אנחנו נעזוב, אל תדאג.
למה לא אמרת שחיפשת אותי?
כי ראיתי אותך מאושרת עם ג'ון.
את אישה נהדרת, טיטה.
בפרק הבא...
אולי תפסיקי להעמיד פנים שכלום לא קרה?
זה היה אמיתי לגמרי.
זו היתה טעות מוחלטת.
עשיתי משהו ממש רע.
חיפשתי אותך. -אפשר לדבר?
ביקשתי מהכומר לבוא ולארגן את החתונה.
אם מישהו חושב שעלול להיות משהו שיהווה מכשול לחתונה הזו
שידבר עכשיו.
תרגום: גיא טוטקה