Pedro.
Probudi se.
Imam iznenađenje za tebe,
Pedro je, tvoj sin.
Došao te vidjeti.
Tata...
Ja sam.
Pitanje je dana.
Možeš ostati koliko god bude potrebno.
Obećaj da ćeš pokušati biti sretan.
Ranč će ponovno biti naš.
Ne, Pedro.
SAN ANTONIO TEKSAS
Umalo da te nisu ubili.
Izgubio si dijete.
Vrati se ženi.
Obećavam, tata.
Obećaj da ćeš oprostiti stricu.
Zakuni se da hoćeš, Pedro.
Postupit ću ispravno.
Pedro!
Ali...
Hvala Bogu! Dobro si!
KAO VODA ZA ČOKOLADU
Nakon smrti g. Pedra mjeseci su prolazili vrlo drukčije.
Ulovit ću te!
Titi su sati prolazili između smijeha i igre.
Zaokupio ju je jedan dotad nepoznat osjećaj mira.
"Uznemirujući mu snove, četiri je puta držao blago u rukama
i četiri mu je puta izmaknulo kroz prste kad je san nestao
i probudio bi se u tu nesretnu stvarnost. Već posve budan..."
No za Pedra
vrijeme je prolazilo sporije negoli inače.
Nije bilo žurbe.
Kao da nema kamo ići.
Za Gertrudis i njezinu grupu, kaos koji je vladao u zemlji
i prijetnja koju je predstavljao iznenadni Nicolásov bijeg,
natjerao ih je da prekinu oružanu borbu.
Sada su se samo morali skriti, naći hranu i preživjeti.
Dotle,
nakon što je jedva preživjela nasilan napad na ranč,
mama Elena svakim se danom osjećala sve lošije.
Fina nije imala izbora
i morala je zaboraviti svoju vlastitu tragediju kako bi se brinula o njoj.
Nakon što je odlučio zaboraviti Titu,
Pedrova je duša u potpunosti napustila njegovo tijelo.
Ništa na ovome svijetu nije imalo smisla bez nje.
A Rosaura je bila odlučna navesti muža da je voli.
Uzmi tanjur.
Vrijeme je nastavilo teći bez prestanka.
Katkada da zaliječi rane i olakša bol.
Ali katkada...
Ostavljalo je duboke ožiljke.
Napetost koju je Nicolásov bijeg izazvao između Gertrudis i Juana
smanjila se kad su našli sigurno mjesto.
Kada je vjenčanje, doktore?
Tita će odlučiti kada se bude bolje osjećala.
Ne žuri nam se.
Mjeseci su i dalje prolazili
i Rosaura je pokušala izbrisati svaki spomen na Titu.
Bila su to teška vremena
i te je godine zima bila oštrija negoli ikada.
Ali ne svugdje.
Činilo se da Tita počinje živjeti novim životom.
Međutim, morala se pitati je li taj život doista njezin.
Johne...
Da?
Koji je najbolji datum za svadbu?
Zbilja?
Da.
Delfino?
Vaša majka, gđice Tita.
Hvala.
Nedostajala si mi. -Silno mi je drago vidjeti te.
Također.
Dobro si?
Idemo?
Pregledaj je.
Ja još nisam spremna vidjeti je.
Što radite tu?
Tko vas je zvao?
Gđo Elena...
Niste dobro. Treba vam liječnička pomoć.
Kako se usuđujete ući u moj dom?
I s kojim ste pravom odveli moju kćer?
Molim vas.
Tita je bila potpuno dehidrirala.
Bila je na rubu smrti.
Nije ni trebala biti ondje.
Tita je bolesna u duši i u glavi.
Ništa ne shvaćate.
I otkad je jednom liječniku dopušteno odvesti djevojku kući?
Tita je kod mene kao pacijentica. Sada vas molim, dopustite mi pregledati vas.
Ja sam njezina majka i nisam to odobrila.
Čim se dignem iz kreveta, vratit ću je onamo odakle ste je odveli.
I sve ćete morati objasniti.
Dajte mi ruku, molim vas.
I vas je ulovila.
Budite oprezni, doktore.
Tita vam može napraviti kalvariju od života.
Vidjeli ste kako je Pedro Muzquiz završio.
Da, grozno je to što mu se dogodilo.
Nikada ga neće prestati voljeti.
Ne dirajte me!
Moram vam pregledati noge.
Danas su natečene. Nije ništa.
Rodila sam tri puta bez ičije pomoći. Nije ništa.
Gđo Elena.
Možete li micati nogama?
'Dan.
Crispín! -Da?
Vidio si Juana?
Od ranog je jutra s pijetlom.
Kako si?
Umoran od bježanja.
I skrivanja.
Sigurna sam da ćemo uskoro dobiti zapovijedi.
Moramo biti strpljivi.
Uopće ne znam za što se borimo.
Sve te smrti bile su uzaludne.
Sve je isto kao i u vrijeme Porfirija.
Opet smo na početku.
Ljudi još nisu zadovoljni.
Ima mnogo siromaštva i gladi.
Moramo se opet organizirati i boriti se pa ćeš vidjeti.
I kako bi bilo još gore, onaj podlac Muzquiz
poslao je sve svoje gadove da nas traže.
Pronađu li nas dok nemamo municije
i hrane, gotovi smo.
Nosim na plećima tolike smrti.
Oboje ih nosimo.
Zašto samo sebe kriviš?
Lako je tebi reći.
I eto ga opet. Znam da sam pogriješila što sam pustila Pedra,
ali nisam ga mogla spriječiti. -Pa kad je jedan od tvojih, ne? -Mojih?
Ako je Pedro jedan od mojih, izdajnik Nicolás je jedan od tvojih!
Možda se borimo za isto, ali nismo jednaki, Gertrudis.
Ne zavaravaj se.
To što sam se rodila na ranču ne čini me jednom od njih i znaš to.
Ne preziri me zato što sam rođena bogata, a ne siromašna.
Društvo, izazivam vas da prijeđete na drugu stranu kukuruzišta!
Tita!
Moraš doći.
Loše izgleda.
Dao sam joj sedativ. Neće se probuditi.
Tvoja majka ima slomljenu kičmu.
Bojim se da su živci oštećeni.
Tita...
Neće više moći hodati.
Osim toga, vjerojatno ima upalu bubrega.
Kako joj možemo pomoći?
Zasad jedino možemo otići po morfij u Eagle Pass.
Tako ću joj ublažiti bol.
Zatim je treba osnažiti kako bi lakše došla do bolnice na pregled bubrega.
Pobrinut ću se za to.
Tita, nije potrebno.
Fina je može hraniti i davati joj prepisane lijekove.
Ona je moja majka i treba me.
Ja ću to obaviti.
Vratit ću se što prije.
Idemo!
Hajde!
Delfino.
Treba javiti Rosauri. Znamo li gdje je Gertrudis? -Da, obavit ću to.
Oprostite...
Nisam imao prilike razgovarati s vama.
Nisam je htio odvesti na ono mjesto.
Gđa Elena mi je naredila.
Uvijek sam to znala, Delfino. Ne brini se.
Još nešto...
Gospodin... -Ako je o prošlosti...
Nema potrebe da išta kažeš.
U redu. -Hvala.
Što je, Fina? Nikad ne izgledaš tako ozbiljno.
Imam previše obveza.
Nije bilo lako.
Pa došla sam pomoći.
Ali opet ćeš otići, ne?
Zašto ne dođeš s nama u Eagle Pass?
Ajme, Tita...
Pa znaš kako stoje stvari na ranču.
Netko se mora brinuti o gđi Eleni.
Ovdje je sve vrlo komplicirano.
Što je, Fina?
Ništa.
Idemo na uobičajeni štand. -Ne, Tita, ondje je meso grozno.
Uvijek su imali najbolje. Dođi.
Hvala. Ugodan dan.
Dobar dan. -Dobar dan, gospođice.
Što nudite?
Pa imamo svega. Što biste voljeli?
Dajte mi ovo, molim.
Goveđi rep.
Koliko je?
Deset pesosa.
Za vas uvijek imam popust.
Izvolite.
Hvala. -Hvala.
Čekaj.
Tvoje omiljeno.
Što je to?
Koje?
Ovo.
Iznutrice.
Daj, Fina! Momak nije skidao pogled s tebe.
Što imaš s njim?
Zaprosio me.
Ali odbila sam ga.
Fina! Zašto mi nisi rekla?
Zato što ima važnijih stvari, Tita.
Zašto si ga odbila?
Vidi se da je zaljubljen u tebe. A i ti si sva pocrvenjela.
Možda zato što je vruće.
Gle, povrće!
Uđi, zlato.
Dolaziš s planine.
Kako znate?
Mirišeš na akaciju i vlažnu zemlju.
Kako ti mogu pomoći?
Koliko si trudna?
Iskreno, ne znam.
Došla sam vidjeti stignem li na vrijeme prekinuti.
Nešto ti je učinio taj momak?
Ne.
On mi nije ništa učinio.
Ali netko jest?
Pa, kad su došli opljačkati ranč,
zgrabili su me...
I premda me gđa Elena pokušala zaštititi,
prebili su je.
Odvukli su me
i malo po malo, izmjenjivali su se.
Ali dobro si?
John te može pregledati.
Moj se tijelo davno oporavilo.
Jesús me volio.
Ali sada...
Ako te netko istinski voli,
prihvaća te ozlijeđenu i s ožiljcima.
Sunce je izašlo pa ću objesiti oprano rublje. Ispričavam se.
Gdje si bila?
Poslao sam Crispína po tebe. -Išla sam oprati rublje.
I htjela sam se okupati.
Gdje je rublje? -Suši se.
Otkada ti moram polagati račune?
Otkad si sva tako tajanstvena.
Odeš oprati rublje,
ali vraćaš se bez rublja?
Bolje mi reci što ti je.
Već tjednima...
Ne dopuštaš mi ni da te pipnem.
Pa...
Zabrinuta sam zbog manjka hrane, Juan.
Kao i svi.
Pristavit ću vodu za kavu.
Fina!
Što radiš tu, Tita de la Garza?
Usudila si se doći s doktorom.
Pomoći ću vam. -Gdje je Fina? -Nema je. Ja sam ovdje.
Ne diraj me! -Ne molim vas.
Što je ovo?
Udat ću se za Johna. -Ne smiješ se udati, rekla sam ti!
Došla si samo kako bi mi nabila to na nos!
Unatoč svemu, ovdje sam i pomažem vam.
Unatoč svemu...
Ti si ta koja je osramotila ovu kuću.
Nikada ti neću oprostiti što si me okrivila za smrt unuka.
Zaboravimo to.
Iskorištavaš to što sam bolesna. Folirantice!
Ne zaslužujem to! -Odlazi!
Nezahvalnice, odlazi!
Idem i nikad me više nećete vidjeti. Udat ću se.
Radije ću umrijeti negoli dati tvoju ruku!
Odrekli ste se mene pa ću raditi kako želim.
Neću završiti sama i ogorčena poput vas.
Što ti je sada?
Umorila si me se?
Našla si zemljovlasnika.
Jednog od svojih. -Ništa ne razumiješ, Juane.
Spavaj.
Kako ću shvatiti ako mi ništa ne govoriš?
Hajde, reci.
Dosta zagonetki.
Posjetila sam babicu.
Što? Zašto?
Zato što sam trudna, Juane.
Što?
I ne znam želim li roditi.
Nisam stvorena da budem majka.
Odlazi...
Samo otiđi...
Oni su me gadovi uništili.
A ipak ste pokušali pomoći Fini kad su je napali. -Uzalud.
Svejedno su je silovali.
Životinje...
Ništa ne bih voljela više nego da sam se rodila muško.
Muškarci rade što žele i kada žele.
Sve im je dopušteno.
Prepolovili su me, Tita.
Snažni ste, mama. Uvijek ste bili.
Daj mi čašicu pasiflore.
Dobro jutro, gospođo. -Dobro jutro.
Koliko ćeš još imati takvu facu?
Nisi jedina kojoj se dogodilo takvo što.
Da, gospođo.
Gdje je Tita?
Reci joj da dođe.
Hoću da se opet primiš kuhinje.
Pripremi mi nešto ukusno.
Ta cura ne zna kuhati.
Naravno, mama.
Što čekaš? Idi kuhati!
Bio je to mali znak priznanja mame Elene,
ali Titi...
To je značilo sve na svijetu.
Tada je osjetila potrebu skuhati nešto posebno za majku.
Trebala je recept u koji bi mogla unijeti malo te ljubavi
i dubokog suosjećanja koje je osjećala prema njoj.
Dobra čorba je poput lijepog milovanja, Tita.
Poput toplog zagrljaja kad se usred noći probudi iz noćne more.
Poput povratka kući,
našeg sigurnog mjesta.
Kuhala sam ti tu čorbu kad si bila bolesna
ili kad si bila tužna.
Čorba liječi.
Za ovu su čorbu potrebna dva goveđa repa, jedan luk
dva češnja češnjaka, rajčice i kukuruz.
Kad se češnjak i luk nasjeckaju, isprže se zajedno s narezanim repovima.
Goveđi repovi kuhaju se u točnoj količini vode.
Ako je previše vode, čorba će biti vodenasta.
A prava čorba mora biti gusta.
Kad voda zakuha, dodaje se povrće.
ČORBA OD GOVEĐEG REPA
SAN ANTONIO TEKSAS
Evo ga.
Pomilovanje koje je potpisao osobno predsjednik Meksika.
SJEDINJENE MEKSIČKE DRŽAVE
Tvoja karta kući.
Novac čini čuda u tvojoj zemlji.
Maknuli smo jednu diktaturu i sad imamo opet isto.
Ljudi i dalje grozno žive. Ništa se ne mijenja. -Pedro, pomilovan si,
ali za njih si i dalje pobunjenik.
Sigurno se želiš vratiti u Piedras Negras?
Vratit ću ranč. I moj stric mora platiti za sve što je učinio.
Tvoj stric... Mislim da se tvoj stric bavi ilegalnim poslovima.
Otkad je na tom položaju, Villini su ljudi napali sve obližnje rančeve.
A kad ih napadnu, napuste ih. Zemljovlasnici ih iz straha prodaju.
Tko ih kupuje?
Obećao sam tvom ocu da se nećeš upletati.
Ali znam da te to neće spriječiti.
Budeš li kada trebao nekoga na strani vlade,
svakako stupi u kontakt s generalom Vargasom u Monclovi.
Stari smo prijatelji.
Ispričavam se.
Pedro, kočija je spremna. Idemo.
Sretno.
Hvala.
Ispričavam se, gospođo.
Donesi mi još čaja.
Da.
Baš kao što je Nacha rekla,
čorba od goveđeg repa bila je duboko milovanje za mamu Elenu.
Zagrljaj pun nježnosti koju nije godinama osjetila.
José...
Mama Elena mogla je osjetiti sve Titino suosjećanje u pogledu Joséa Treviña.
Tada je shvatila koliko bi ju žalio da je vidi takvu.
I mama Elena to nije mogla podnijeti.
Što su stavili u tu čorbu?
Fina!
Želi me otrovati...
Želi me otrovati.
Što ste stavile u čorbu? -Ništa. -Tita me želi ubiti!
Nitko vas ne želi ubiti... -Neću to dopustiti, jasno?!
Što je bilo?
Što si stavila u čorbu?! -Ništa.
Želiš me otrovati! -Nitko vas ne želi otrovati.
Nezahvalnice! -Fina, vode... -Nećeš stati dok ne budem mrtva!
Misliš da sam ja kriva što nisi s Pedrom Muzquizom,
ali on je odabrao Rosauru!
Ti si uništila tu ljubav, ne ja!
Nema veze, smirite se. -Zašto skupa niste otišli?
Moga su ubili, ali ti si mogla pobjeći s njim!
Glupačo!
Doktore...
Želi me otrovati.
Stavila je nešto u čorbu. -Nije sva svoja zbog upale.
Pričekaj me vani.
Gdje su moje kćeri?
Vjerujte, doktore, zatrovala je čorbu.
Kći me htjela otrovati. Okus nije bio dobar.
Gđo Elena...
Što je bilo, Fina?
Ne znam.
Možda sam pogriješila u nečemu i nije ukusna.
Ne, Tita...
Upravo obrnuto.
Kamo ćeš, Fina?
Fina!
Na trenutak sam pomislila da će se stvari poboljšati među nama.
Tita, moramo odvesti tvoju mamu u bolnicu.
Treba pričekati da lijekovi počnu djelovati, no mora u bolnicu što prije.
Ne brini se.
Jesús!
Jesús... -Fina, ja...
Želim ti reći zašto sam otišla.
Ali, molim te, ne prekidaj jer možda neću moći nastaviti.
Znaš što ja mislim?
Što?
To dijete ima veliku sreću.
Ti ćeš mu biti majka.
A ja ću se boriti da se stvari promijene.
Za tebe i za njega.
Gertrudis...
Imajmo to dijete.
Juane, dobro me poznaješ.
Uvijek učinim što hoću.
Ni majka nije mogla sa mnom.
No rodim li ovo dijete, sve će se to promijeniti.
Iskreno, ne znam mogu li.
Ali spremna sam pokušati cijelim svojim bićem.
Da?
Što je? -Oprostite, brigadiru.
Gđice Gertrudis. -Da?
Dolazim iz Piedras Negrasa. Majka vas treba.
Netko me želi otrovati.
Nitko me neće otrovati...
Tita! Tita!
Živa je.
Popila je cijeli emetik.
Što ćemo?
Nažalost, ništa.
Ovo, u velikim dozama, jest otrov.
Tita je u dnevniku zapisala
da je bila tako jako povezana s Pedrom
da je toga dana osjetila njegovu prisutnost mnogo prije negoli je došao.
Hvala.
Delfino, odnesi stvari u moju sobu.
Hvala.
Ali...
Kako...
Zašto me nisi potražio?
Tita...
Vrijeme je.
Mama...
Kćeri...
Trudna si.
Da, mama.
Gertrudis...
Ne naprežite se, mama.
Silno si mi nedostajala... -I vi meni.
Rosaura...
Ti si glava obitelji.
Pazi na našu tradiciju.
Vrati sjaj Las Palomasu.
Da, mama.
Obećavam.
Prema romanima Laure Equivel: Kao voda za čokoladu i Titin dnevnik
U SLJEDEĆOJ EPIZODI...
Znam da osjećaji prema nekomu ne nestanu preko noći.
U vaše zdravlje!
Iskoristili ste Titu i zaveli je. -Nisam iskoristio Titu!
Znate da se nas dvoje volimo.
Imam nalog za uhićenje Pedra Muzquiza.
Puštajte me! -Ovog ću se puta pobrinuti da ostaneš mrtav.
KAO VODA ZA ČOKOLADU
MEDIATRANSLATIONS