פדרו.
פדרו!
תתעורר!
יש לי הפתעה בשבילך.
זה פדרו, הבן שלך.
הוא בא לראות אותך.
אבא,
זה אני.
זה עניין של כמה ימים.
תוכל להישאר כאן כמה שתרצה.
תבטיח לי שתעשה מאמץ להיות מאושר.
אני אקבל את החווה בחזרה.
לא, פדרו.
סן אנטוניו טקסס
כמעט נהרגת.
איבדת את הילד שלך.
תחזור לאשתך.
אני מבטיח שאחזור, אבא.
תשכח מהדוד שלך.
תישבע שתעשה את זה, פדרו.
אעשה את הדבר הנכון.
פדרו.
אבל...
תודה לאל, אתה בסדר!
אחרי מותו של מר פדרו, החודשים הבאים חלפו בדרכים שונות.
אני אתפוס אותך!
שעותיה של טיטה היו מלאות בצחוק ובמשחקים.
תחושת שלווה פנימית השתלטה עליה.
"חלומותיו הופרעו...
"הוא אחז באוצר היחיד שלו ארבע פעמים בידו...
"וארבע פעמים הוא חמק מבין אצבעותיו בזמן שחלומו נעלם...
"והוא התעורר למציאות המצערת...
"והיה ער לגמרי".
אבל מבחינת פדרו, הזמן חלף לאט יותר מהרגיל.
הוא לא נחפז לעבור,
כאילו אין לו לאן ללכת.
מבחינת חרטרודיס והקבוצה שלה,
התוהו ובוהו בארצם והאיום שהציב ניקולס וגרם להם להימלט בפתאומיות,
אילצו אותם להפסיק את המאבק.
לעת עתה היה עליהם להסתתר, למצוא מזון ולשרוד.
בינתיים, אחרי ששרדה בקושי את המתקפה האלימה בחווה שלה,
מצבה של אלנה הלך והחמיר.
ולפינה לא היתה ברירה אלא לשכוח את הטרגדיה שלה כדי לטפל בה.
אחרי החלטתו של פדרו לשכוח את טיטה, הותירה נשמתו את גופו מאחור.
שום דבר בעולם לא היה הגיוני בלעדיה.
באשר לרוסאורה,
היא היתה נחושה לגרום לבעלה לאהוב אותה.
תביא צלחת.
הזמן המשיך לחלוף.
לפעמים הוא עזר לרפא את הפצעים, להקל על הכאב.
בפעמים אחרות, הוא הותיר צלקות עמוקות.
המתח שיצרה בריחתו של ניקולאס בין גרטרודיס לחואן פחת
כשהם היו במקום בטוח.
מתי החתונה, דוקטור?
כשטיטה תרגיש טוב יותר, היא תגיד מתי.
אנחנו לא ממהרים.
עם כל חודש שחלף,
רוסאורה ניסתה למחוק כל דבר שהזכיר לה את טיטה.
אלה היו זמנים קשים,
ובאותה שנה, החורף היה קשה מתמיד.
חוץ מאשר במקומות מסוימים.
נראה היה שטיטה מתחילה מחדש.
עם זאת,
היא לא יכלה שלא לתהות אם החיים האלה באמת שלה.
ג'ון?
כן?
מתי יהיה הזמן הנכון להתחתן?
באמת?
-כן.
דלפינו?
זאת אימא שלך, גברת טיטה.
תודה.
התגעגעתי אלייך, אני כל כך שמחה לראות אותך!
גם אני.
את בסדר?
שנלך?
לך לבדוק מה שלומה.
אני עוד לא מוכנה לראות אותה.
למה אתה כאן?
מי הזעיק אותך?
גברת אלנה, את לא בריאה, את זקוקה לרופא.
איך אתה מעז לדרוך בבית שלי?
לא היתה לך זכות לקחת את הבת שלי.
בבקשה.
טיטה היתה מיובשת לגמרי, על סף מוות.
לא היו צריכים להביא אותה למצב הזה.
טיטה חולה בנפשה ובנשמתה.
אתה לא יודע כלום.
ממתי מותר לרופא לקחת איתו נערה צעירה?
טיטה נשארת איתי כמטופלת שלי.
עכשיו, בבקשה, תני לי לבדוק אותך.
טוב, אני אימא שלה, ומעולם לא אישרתי את זה.
ברגע שאצא מכאן, אחזיר אותה למקום שבו היתה.
ואתה תצטרך להסביר הכול.
תראי לי את היד שלך, בבקשה.
אז היא פיתתה גם אותך.
תיזהר, דוקטור.
טיטה יכולה להפוך את חייך לסבל מתמשך.
אתה יודע מה קרה לפדרו מוזקיז.
נכון, חבל מה שקרה לו.
היא לעולם לא תפסיק לאהוב אותו.
אל תיגע בי!
אני צריך לבדוק את הרגליים שלך.
היום הן נפוחות, זה בסדר.
ילדתי שלוש פעמים בלי עזרה, זה כלום.
גב' אלנה, את יכולה להזיז את הרגליים?
שלום.
קריספין. -כן?
ראית את חואן?
הוא הסתובב בחוץ כל הבוקר כמו תרנגול.
מה שלומך?
נמאס לי לברוח.
נמאס לי להסתתר.
אני בטוחה שנקבל פקודות בקרוב.
אנחנו חייבים להתאזר בסבלנות. -אני אפילו לא יודע למה אנחנו נלחמים.
מה הטעם בכל כך הרבה אנשים מתים?
חזרנו לתקופה של פורפיריו.
חזרנו לנקודת ההתחלה.
אנשים לא מרוצים, עדיין לא.
יש כל כך הרבה רעב ועוני.
אנחנו חייבים להתארגן ולחזור ללחימה, אתה תראה.
ומה שעוד יותר גרוע, מוזקיז המזוין הזה
שולח את כל הבריונים המזוינים שלו לחפש אותנו.
אם הם ימצאו אותנו בלי תחמושת,
בלי אוכל, לא נשרוד.
כל האנשים האלו שמתו מכבידים עליי. -אנחנו נושאים בנטל הזה.
למה אתה לוקח את כל האשמה עליך?
כל כך קל לך להגיד את זה.
והנה אנחנו שוב מתחילים!
טעיתי כששחררתי את פדרו, אבל לא יכולתי לעצור אותו.
הוא כמוך, למה לא יכולת?
כמוני?
אם פדרו הוא כמוני, ניקולס הבוגד הוא כמוך, אז למה אתה מתכוון?
אנחנו אולי נלחמים באותה מלחמה, אבל אנחנו שונים, חרטרודיס.
אל תשלי את עצמך.
העובדה שנולדתי בחווה לא הופכת אותי לאחת מהם, ואתה יודע את זה.
אל תתעב אותי על כך שאני בת אצולה ולא פשוטת עם.
חבר'ה, נראה אתכם חוצים את שדה התירס!
טיטה!
את חייבת לבוא.
היא באמת נראית רע.
נתתי לה סם הרגעה. היא לא מתעוררת.
עמוד השדרה של אימא שלך שבור.
אני חושש שהעצבים שלה נפגעו.
טיטה,
היא לעולם לא תלך שוב.
וסביר להניח שיש לה זיהום בכליות.
איך נוכל לעזור לה?
כל מה שנוכל לעשות זה ללכת לאיגל פאס כדי להביא מורפיום.
זה עשוי להקל על הכאב.
אנחנו צריכים לעזור לחזק אותה ונקווה שנוכל לקחת אותה לבית חולים
כדי שיבדקו את הכליות שלה.
אני אעשה את זה.
את לא צריכה לעשות את זה, טיטה. פינה יכולה להאכיל אותה.
והיא יכולה לתת לה את כל התרופות שרשמתי לה.
היא אימא שלי, היא צריכה אותי.
אני אעשה את זה.
אחזור בהקדם האפשרי.
קדימה!
דלפינו.
תספר על זה לרוסאורה.
אתה יודע איפה חרטרודיס? -כן, אני יודע.
תודה. -גברת,
סליחה.
לא היתה לי הזדמנות לדבר איתך.
לא רציתי לקחת אותך למקום ההוא. גברת אלנה הורתה לי לעשות את זה.
תמיד ידעתי את זה, דלפינו. אל תדאג.
יש עוד.
מר... -אם זה בנוגע לעבר...
אל תגיד כלום, בבקשה. -בסדר.
תודה.
מה קרה, פינה? את אף פעם לא נראית כל כך רצינית.
כי יש לי כל כך הרבה מה לעשות.
זה לא היה קל.
טוב, אני כאן כדי לעזור. -אבל את תעזבי שוב, נכון?
למה שלא תבואי איתנו לאיגל פאס?
בחייך, טיטה.
את יודעת מה המצב בחווה.
מישהו צריך לטפל בגברת אלנה.
העניינים הסתבכו כאן.
מה קרה, פינה?
כלום.
בואי נלך לדוכן הרגיל. -לא!
חכי, טיטה, הבשר שנמכר שם ממש גרוע. -הוא תמיד היה הכי טוב, בואי.
תודה, יום טוב.
היי, בוקר טוב! -בוקר טוב, גברתי.
מה יש לך להציע?
כמעט הכול. מה תרצי?
תן לי את זה, בבקשה. -זה זנב שור.
כמה זה? -עשרה פזו.
לך תמיד יש הנחה.
בבקשה.
תודה רבה. -תודה רבה.
רגע!
אלה האהובים עליך.
מה זה היה? -מה היה מה?
החבילה הזאת. -אלה רק חלקים פנימיים.
קדימה, פינה! הבחור הזה לא היה מסוגל להוריד ממך את העיניים.
מה קורה ביניכם?
הוא הציע לי נישואים.
אבל אמרתי "לא".
פינה! למה לא סיפרת לי?
כי קורים דברים הרבה יותר חשובים, טיטה.
למה דחית אותו? נראה שהוא מאוהב בך עד מעל הראש.
ואת הסמקת!
אולי כי חם.
תראי, ירקות!
תיכנסי, מותק.
באת מהגבעות.
איך ידעת?
יש לך ריח של מימוסה ושל אדמה רטובה.
מה אני יכולה לעשות בשבילך?
באיזה חודש את?
למען האמת, אני לא יודעת.
באתי לראות אם אוכל למנוע את זה.
הבחור הזה עשה לך משהו? -לא.
הוא לא עשה לי כלום.
אז מישהו אחר עשה?
פשוט, כשהבחורים האלה פרצו לחווה,
הם תפסו אותי.
אפילו שגברת אלנה הגנה עליי, היא הוכתה.
גררו אותי,
והם התחלפו ביניהם.
אבל את בסדר?
ג'ון יכול לבדוק אותך.
הגוף שלי החלים מזמן.
ישו אהב אותי.
אבל עכשיו...
אם גבר באמת אוהב אותך, הוא ייקח אותך עם הפצעים, עם הצלקות ועם הכול.
עכשיו כשהשמש יצאה, אתלה את הבגדים, סליחה.
איפה היית?
אמרתי לקריספין לשמור עלייך. -עשיתי כביסה.
ורציתי לעשות אמבטיה.
ואיפה הבגדים האלה? -תליתי אותם.
ממתי אני צריכה להסביר כל דבר שאני עושה?
מאז שהתחלת להתנהג באופן מסתורי.
אתה עושה כביסה, אבל איפה הכביסה?
כדאי שתגידי לי מה קורה.
עברו שבועות...
את לא נותנת לי לגעת בך.
העניין הוא...
אני דואגת בגלל המחסור באוכל, חואן.
כמו כולם.
אחמם מים כדי להכין קפה.
פינה!
מה את עושה כאן, טיטה?
היתה לך החוצפה לבוא עם הרופא הזה.
;תני לי לעזור לך. -איפה פינה?
היא הלכה, אני אעזור לך. -אל תיגעי בי!
אני לא מבקשת. -מה?
מה זה?
אני אתחתן עם ג'ון. -אמרתי שאת לא יכולה להתחתן!
חזרת רק כדי לזרות לי מלח על הפצעים.
למרות כל מה שעשית, אני כאן, עוזרת לך.
"למרות כל מה שעשית."
המטת חרפה על הבית הזה.
לעולם לא אסלח לך על כך שהאשמת אותי במותו של הנכד שלי.
בואי נשאיר את זה מאחור.
את מנצלת אותי כשאני חולה. את כל כך מזויפת.
זה לא מגיע לי. -צאי החוצה!
את כל כך כפוית טובה, צאי החוצה!
אעזוב ולעולם לא תראי אותי שוב. אני אתחתן.
אני מעדיפה למות ולא למסור אותך לנישואים.
נפטרת ממני, אז אעשה מה שאני רוצה.
לא אגמור בודדה ומרירה כמוך.
מה קרה עכשיו?
נמאס לך ממני?
מצאת חוואי.
אחד משלך. -אתה לא יודע כלום, חואן.
תחזור לישון.
מה אני צריך לדעת? את לא מספרת לי כלום.
לעזאזל.
מספיק עם החידות.
ביקרתי מיילדת.
מה? למה?
כי אני בהיריון, חואן.
מה?
ואני לא יודעת אם אני רוצה את התינוק הזה.
לא נולדתי להיות אימא.
לך מפה...
פשוט צא...
המנוולים האלה הרסו אותי.
ובכל זאת, ניסית לעזור לפינה כשהיא הותקפה.
זה היה חסר תועלת.
היא נאנסה בכל מקרה.
חיות...
הלוואי שהייתי נולדת גבר.
גברים עושים מה שהם רוצים, מתי שהם רוצים.
מותר להם לעשות הכול.
הם שברו אותי לשניים, טיטה.
את חזקה, אימא, תמיד היית חזקה.
תני לי כוס מיץ פסיפלורה.
בוקר טוב, גברתי. -בוקר טוב.
כמה זמן עוד יהיו לך פנים עצובות?
את לא האישה היחידה שעברה את זה.
כן, גברתי.
איפה טיטה?
תגידי לה לבוא.
אני רוצה ששוב תהיי אחראית על הבישול. תבשלי לי משהו טעים.
הבחורה הזו לא מבשלת שום דבר טוב. -כמובן, אימא.
למה את מחכה? תבשלי!
ההכרה הזאת מצד אלנה היתה מחווה קטנה,
אבל מבחינת טיטה, זה היה חשוב מאוד.
היא באמת היתה צריכה לבשל משהו מיוחד לאימא שלה.
היא היתה צריכה מתכון שיראה את האהבה שלה,
שיראה את האהדה העמוקה שלה אליה.
טיטה, מרק טוב הוא כמו ליטוף טוב.
כמו חיבוק חם.
כמו להתעורר בזריחה אחרי סיוט.
כמו לחזור הביתה,
למקום הבטוח שלנו.
הכנתי לך את המרק הזה כשהיית חולה,
או כשהיית עצובה.
מרק יכול לרפא.
המרכיבים להכנת הציר הם שני זנבות שור, בצל אחד,
שתי שיני שום, עגבניות ותירס.
לאחר שהשום והבצל נקצצים,
יש לטגן אותם עם זנב השור שכבר נחתך.
יש לבשל את זנבות השור בכמות הנכונה של מים.
אם יש יותר מדי מים, המרק יהיה דליל.
ציר טוב צריך להיות דמוי מרק.
ברגע שהמים רותחים, מוסיפים ירקות.
מרק זנב שור
סן אנטוניו טקסס
בבקשה.
חנינה שנחתמה על ידי נשיא מקסיקו עצמו.
המדינות המקסיקניות המאוחדות
כרטיס החזרה שלך.
כסף מחולל ניסים במדינה שלך.
חיסלנו דיקטטורה, אבל חזרנו לנקודת ההתחלה.
תנאי המחיה נוראיים, לא היה שינוי.
קיבלת חנינה, אבל מבחינתם אתה עדיין מורד.
אתה בטוח שאתה רוצה לחזור לפיידראס נגראס?
אני אקבל את החווה בחזרה.
ודוד שלי ישלם על מה שהוא עשה. -הדוד שלך...
אני חושב שדוד שלך עוסק בפעילויות לא חוקיות.
מאז שהוא קודם,
החוות השכנות לחווה של אביך הותקפו על ידי חסידיו של וילה.
ברגע שחוות מותקפות, הן ננטשות.
בעלי הקרקעות המפוחדים מוכרים אותן במחיר זול יותר.
מי קונה את החוות האלה?
הבטחתי לאבא שלך שלא אערב אותך.
אני יודע שזה לא יעצור בעדך.
אם אי פעם תזדקק לעזרה מהממשלה,
אל תהסס ליצור קשר עם גנרל ורגאס במונקלובה.
הוא חבר ותיק.
תסלחו לי.
פדרו, הכרכרה מוכנה. קדימה.
בהצלחה. -תודה.
סליחה, גברתי.
תביאי לי עוד תה. -כן.
זה היה כמו שנאצ'ה אמרה.
אלנה חשה שמרק זנב השור הוא כמו חיבוק חם.
חיבוק מלא בכל כך הרבה חיבה,
רכות שהיא לא הרגישה כבר שנים.
חוסה.
אלנה הרגישה את אהדתה של טיטה דרך המראה של חוסה טרביניו.
ואז היא הבינה כמה היא מצטערת על כך שראה אותה במצב כזה.
ואלנה לא יכלה לסבול את זה.
מה יש במרק הזה?
פינה!
מרעילים אותי.
אני מורעלת.
מה שמת במרק הזה? -כלום.
טיטה רוצה להרוג אותי! -איש לא רוצה להרוג אותך...
לא יהרגו אותי, זה ברור?
מה קרה?
מה שמת במרק, טיטה?
כלום. -את רוצה להרעיל אותי!
אף אחד לא רוצה להרעיל אותך. -כפוית טובה!
תביאי קצת מים... -לא תפסיקי עד שאמות, נכון?
את חושבת שאני אשמה כי לא הרשיתי לך להיות עם מוזקיז.
אבל הוא בחר את רוסאורה במקום!
את הרסת את האהבה הזאת, לא אני!
זה בסדר עכשיו, תירגעי. -למה שניכם לא עזבתם?
אהובי נהרג, למה לא ברחת איתו?
טיפשה!
דוקטור,
היא רוצה להרעיל אותי.
היא הרעילה את המרק. -הזיהום גורם לה להזות.
חכי בחוץ.
איפה הבנות שלי?
תאמין לי, דוקטור, היא הרעילה את המרק.
הבת שלי רוצה להרעיל אותי.
זה לא היה טעים. -גברת אלנה.
מה קרה, פינה? -אני לא יודעת.
אולי עשיתי טעות וזה לא היה טעים.
לא, טיטה.
אין כאן שום טעות.
לאן את הולכת, פינה?
פינה!
חשבתי שהמצב בינינו משתפר.
טיטה, חייבים לקחת את אימא שלך לבית החולים.
התרופות יפעלו בסופו של דבר, אבל היא חייבת ללכת לבית החולים בקרוב.
זה בסדר, בואי הנה.
חסוס!
חסוס... -פינה, זה...
אני רוצה להסביר למה עזבתי.
אבל אל תפריע לי, או שלא אוכל להמשיך.
את יודעת מה אני חושבת?
מה?
אני חושב שהילד הזה בר מזל.
כי את תהיי אימא שלו.
ואני אלחם כדי לשנות דברים.
למענך, למען התינוק.
חרטרודיס.
בואי נלד את הילד הזה.
חואן, אתה מכיר אותי מצוין.
אני תמיד עושה מה שאני רוצה.
אמא שלי לא יכלה להתמודד איתי.
אבל אם אלד את הילד הזה, הכול ישתנה.
אני לא יודעת אם אוכל להתמודד עם זה.
אבל אני מוכנה לנסות בכל לבי.
באמת?
מה קרה? -סליחה, קולונל.
העלמה חרטרודיס. -כן?
אני באה מפיידראס נגראס. אימא שלך זקוקה לך.
מישהו רוצה להרעיל אותי.
אף אחד לא ירעיל אותי...
טיטה!
היא בחיים.
היא שתתה את כל סם ההקאה.
מה נעשה?
למרבה הצער, אין מה לעשות.
כשלוקחים אותו במינונים גבוהים, הוא הופך למעשה לרעל.
ביומנה, טיטה כתבה
שהקשר שלה עם פדרו היה כל כך חזק
שהיא הרגישה בנוכחותו הרבה לפני הגעתו באותו יום.
תודה.
דלפינו, קח את הדברים שלנו לחדר שלי.
תודה.
אבל...
איך...
למה לא שמרת עליי?
טיטה...
הגיע הזמן.
אימא.
בתי.
את בהיריון.
כן, אמא.
חרטרודיס.
אל תתאמצי יותר מדי, אמא.
התגעגעתי אלייך כל כך. -גם אני התגעגעתי אלייך.
רוסאורה,
את ראש המשפחה.
תשמרי על המסורת שלנו.
תחזירי את לאס פלומאס לימי הזוהר שלה.
כן, אמא.
אני מבטיחה.
מבוסס על הרומנים של לורה אסקיבל
בפרק הבא...
אני יודע שכשאוהבים מישהו, זה לא ייעלם כלא היה.
לבריאות! -ניצלת את טיטה כדי לפתות אותה.
לא ניצלתי את טיטה!
אתה יודע שאנחנו אוהבים זה את זו.
הפקודות שלי הן לעצור את פדרו מוזקיז.
עזוב אותי! -אני אוודא שתמות לתמיד.
תרגום: גיא טוטקה