Pedro.
Pedro, herää.
Minulla on sinulle yllätys.
Poikasi Pedro tuli tapaamaan sinua.
Isä.
Minä tässä.
Kyse on päivistä.
Voit olla täällä niin kauan kuin on tarpeen.
Lupaa, että yrität olla onnellinen.
Hankin tilan takaisin.
Älä, Pedro.
Sinut melkein tapettiin.
Menetin lapseni.
Palaa vaimosi luo.
Lupaan sen, isä.
Unohda setäsi teot.
Vanno, että teet niin, Pedro.
Teen sen, mikä on oikein.
Pedro.
Mutta...
Luojan kiitos. Olet kunnossa.
Pedro-herran kuolemaa seuranneet kuukaudet kuluivat hyvin eri lailla.
Otan sinut kiinni!
Titan aika riensi naurun ja leikin merkeissä.
Outo rauhan tunne valtasi hänet.
"Se vainosi hänen uniaan."
"Neljästi hän piti aarrettaan käsissään."
"Neljästi se lipesi sormien välistä unen hälvetessä,
kun hän heräsi karuun todellisuuteen."
"Kun hän oli täysin hereillä..."
Pedrosta sitä vastoin aika tuntui kuluvan tavallista hitaammin.
Se ei rientänyt.
Ihan kuin sillä ei olisi paikkaa, minne mennä.
Gertrudisin joukon oli maan kaaoksen ja Nicolásin paon takia
pakko keskeyttää taistelu.
Heidän piti piiloutua, etsiä ruokaa ja selviytyä.
Selvittyään täpärästi hyökkäyksestä tilallaan
Elenan vointi huononi päivä päivältä.
Finan oli sivuutettava oma tragediansa huolehtiakseen hänestä.
Pedron päätettyä luopua Titasta hänen sielunsa lähti hänen ruumiistaan.
Missään ei ollut järkeä ilman Titaa.
Rosaura puolestaan oli päättänyt saada miehensä rakastamaan itseään.
Hae lautanen.
Aika jatkoi kulkuaan.
Toisinaan se auttoi parantamaan haavoja ja vähentämään tuskaa.
Joskus se taas jätti syviä arpia.
Nicolásin paon aiheuttama jännite Gertrudisin ja Juanin välillä väheni,
kun he olivat turvallisessa paikassa.
Milloin häät ovat, tohtori?
Tita päättää sen, kun voi paremmin.
Meillä ei ole kiire.
Kuukaudet kuluivat.
Rosaura yritti hävittää kaiken Titasta muistuttavan.
Ne olivat rankkoja aikoja.
Sinä vuonna talvi oli ankarampi kuin koskaan.
Ei kuitenkaan kaikissa paikoissa.
Tita näytti aloittavan uuden elämän.
Hän ei silti voinut olla miettimättä, oliko se elämä todella hänen.
John.
Niin?
Milloin olisi paras aika häillemme?
Oikeastiko?
-Niin.
Delfino.
Kyse on äidistänne, Tita-neiti.
Kiitos.
Kaipasin sinua. -Ihana nähdä sinua.
Niin minustakin.
Oletko kunnossa?
Mennäänkö?
Käy katsomassa häntä.
En ole valmis tapaamaan häntä.
Miksi olette täällä?
Kuka kutsui teidät?
Elena-rouva, ette ole kunnossa. Tarvitsette hoitoa.
Miten kehtaatte tulla kotiini?
Teillä ei ollut oikeutta viedä tytärtäni.
Olkaa ystävällinen.
Tita kärsi nestehukasta. Hän oli kuoleman partaalla.
Hänen ei olisi pitänyt joutua siihen tilanteeseen.
Tita on sairas mieleltään ja sielultaan.
Ette käsitä mitään.
Mistä lähtien tohtori on saanut viedä nuoren tytön kotiinsa?
Tita on luonani potilaanani.
Antakaa nyt minun tutkia teidät.
Olen hänen äitinsä, enkä antanut lupaa.
Heti kun pääsen tästä sängystä, haen hänet takaisin.
Saatte selittää kaiken.
Näyttäkää kättänne.
Hän houkutteli teidätkin ansaan.
Olkaa varovainen, tohtori. Tita voi tehdä elämästänne kärsimystä.
Tiedätte, miten Pedro Múzquizille kävi.
Aivan. Se on sääli, mitä hänelle tapahtui.
Tita ei lakkaa rakastamasta Pedroa.
Älkää koskeko minuun!
Minun on tutkittava jalkanne.
Ne ovat turvoksissa tänään. Ei se ole mitään.
Synnytin kolme kertaa ilman apua. Tämä ei ole mitään.
Elena-rouva, voitteko liikuttaa jalkojanne?
Hei.
Crispín! -Mitä?
Oletko nähnyt Juania?
Hän on ollut ulkona koko aamun kuin kukko.
Miten voit?
Olen kyllästynyt pakenemaan ja piileskelemään.
Saamme varmasti pian käskyt. Meidän on oltava kärsivällisiä.
En edes tiedä, miksi taistelemme.
Miksi näin monen on täytynyt kuolla?
Palasimme Porfirion aikoihin.
Olemme taas lähtöruudussa.
Ihmiset eivät ole vielä tyytyväisiä. On niin paljon köyhyyttä ja nälkää.
Meidän on järjestäydyttävä ja jatkettava taistelua.
Mikä pahinta, se helvetin Múzquiz laittoi kaikki korstonsa etsimään meitä.
Jos meidät löydetään ilman ammuksia... ja ilman ruokaa, emme selviä.
Kannan kuolleiden taakkaa harteillani.
Me kannamme. Miksi otat yksin syyt niskoillesi?
Helppohan sinun on sanoa.
Taas se alkaa, Juan.
Pedron päästäminen pois oli virhe, mutten voinut estää häntä.
Hän on teikäläisiä. Mikset voinut?
Meikäläisiäkö?
Jos Pedro on meikäläisiä, Nicolás-petturi on teikäläisiä.
Mitä höpiset?
Taistelemme samaa taistelua, mutta emme ole samanlaisia, Gertrudis.
Älä huijaa itseäsi.
Maatilalla syntyminen ei tee minusta yhtä heistä. Tiedät sen.
Älä halveksi minua, kuin olisin aristokraatti.
Haastan teidät menemään maissipellon toiselle puolelle.
Tita!
Sinun on tultava.
Hän näyttää olevan huonona.
Annoin hänelle rauhoittavaa. Hän ei herää.
Äitisi selkäranka on murtunut.
Hermot ovat vaurioituneet.
Tita, hän ei kävele enää koskaan.
Hänellä on luultavasti munuaistulehdus.
Miten voimme auttaa häntä?
Voimme vain hakea morfiinia Eagle Passista.
Se voi lievittää kipua.
Häntä pitää vahvistaa, jotta hän pääsee sairaalaan munuaistutkimuksiin.
Teen sen.
Ei sinun tarvitse. Fina voi ruokkia häntä.
Hän voi antaa määräämäni lääkkeet.
Hän on äitini. Hän tarvitsee minua.
Teen sen.
Palaan mahdollisimman pian.
Mennään.
Delfino, Rosauralle pitää kertoa tästä.
Tiedätkö, missä Gertrudis on? -Tiedän. Teen sen.
Kiitos. -Neiti, suokaa anteeksi.
En ole saanut tilaisuutta puhua kanssanne.
En halunnut viedä teitä sinne. Elena-rouva käski.
Olen aina tiennyt sen. Älä murehdi sitä.
On muutakin. Herra...
Jos kyse on menneestä, älä sano mitään. -Selvä.
Kiitos.
Mikä hätänä, Fina? Et ole koskaan noin vakava.
On niin paljon tekemistä. Ei ole ollut helppoa.
Tulin auttamaan.
Mutta lähdet taas, vai mitä?
Tule kanssamme Eagle Passiin.
Voi, Tita. Tiedät, millaista tilalla on.
Jonkun on huolehdittava Elena-rouvasta. Asiat ovat mutkistuneet täällä.
Mikä sinulla on, Fina?
Ei mikään.
Mennään tavalliseen paikkaan. -Ei.
Odota, Tita. Siellä myydään huonoa lihaa.
Siellä on aina ollut parhaat. Tule.
Kiitos. Hyvää päivänjatkoa.
Hei. Huomenta. -Huomenta, neiti.
Mitä teillä on?
Kaikkea. Mitä saisi olla?
Otan tämän. -Se on häränhäntää.
Paljonko se maksaa? -Kymmenen pesoa.
Tiedätte, että saatte aina alennusta.
Olkaa hyvä.
Kiitos paljon. -Kiitos paljon.
Odota.
Suosikkejasi.
Mitä tuo oli? -Mikä?
Tuo. -Sisälmyksiä vain.
Älä viitsi, Fina. Hän ei saanut silmiään irti sinusta.
Mitä välillänne on?
Hän kosi, mutta annoin rukkaset.
Fina, mikset kertonut?
Koska on tärkeämpiäkin asioita.
Miksi torjuit hänet?
Hän näyttää olevan korviaan myöten rakastunut sinuun, ja sinä punastuit.
Ehkä siksi, että on kuuma.
Katso, vihanneksia.
Tule sisään, kultaseni.
Tulet kukkuloilta. -Mistä tiesitte?
Haiset tuoksuakaasialta ja märältä maalta.
Miten voin olla avuksi?
Monennellako kuulla olet? -Totta puhuen en tiedä.
Tulin katsomaan, voiko sen vielä estää.
Tekikö se poika sinulle jotain? -Ei.
Ei hän tehnyt minulle mitään.
Joku teki.
Kun tilaa tultiin ryöstämään...
...he tarttuivat minuun.
Kun Elena-rouva puolusti minua, hänet hakattiin.
Minua raahattiin.
He vuorottelivat.
Oletko kunnossa?
John voi tutkia sinut.
Kehoni parani kauan sitten.
Jesús rakasti minua.
Mutta nyt...
Jos joku todella rakastaa sinua, hän hyväksyy sinut haavoinesi ja arpinesi.
Nyt kun aurinko on noussut, vien vaatteet kuivumaan. Anteeksi.
Missä olit?
Käskin Crispínin etsiä sinut. -Pesin pyykkiä.
Halusin myös peseytyä.
Missä ne pyykit ovat? -Ripustin ne kuivumaan.
Mistä lähtien minun pitää selittää kaikki, mitä teen?
Siitä lähtien, kun aloit käyttäytyä salaperäisesti.
Menet pesemään pyykkiä, mutta palaat ilman pyykkiä.
Kerro, mitä on tekeillä.
Siitä on viikkoja, kun...
Et anna minun edes koskea sinuun.
Asia on niin... että olen huolissani ruoan puutteesta.
Kuten kaikki muutkin.
Keitän vettä kahvia varten.
Fina!
Mitä teet täällä, Tita de la Garza?
Kehtasitkin tulla tohtorin kanssa.
Anna minun auttaa. -Missä Fina on?
Hän lähti. Autan sinua. -Älä koske minuun!
Mitä?
Mitä tämä on?
Menen Johnin kanssa naimisiin. -Sanoin, ettet mene naimisiin!
Tulit vain hieromaan suolaa haavoihini.
Kaikesta tekemästäsi huolimatta autan sinua.
"Kaikesta huolimatta." Sinä olet tuonut häpeää tähän taloon.
En anna anteeksi, että syytit minua lapsenlapseni kuolemasta.
Unohdetaan se.
Käytät hyväksesi sairauden hetkenäni. Olet teeskentelijä.
En ansaitse tätä. -Häivy!
Olet kiittämätön. Häivy!
Lähden, etkä näe minua enää koskaan. Menen naimisiin.
Kuolen ennen kuin annan kätesi.
Hankkiuduit minusta eroon, joten teen, mitä haluan.
En päädy yksin ja katkeraksi, kuten sinä.
Mikä hätänä?
Oletko kyllästynyt minuun?
Löysit itsellesi tilanomistajan.
Yhden teikäläisistä. -Et tajua mitään, Juan.
Jatka uniasi.
Miten voisin tajuta, kun et kerro minulle mitään?
Anna tulla.
Ei enää arvoituksia.
Kävin lapsenpäästäjän luona.
Miksi?
Koska olen raskaana.
Mitä?
En tiedä, haluanko pitää lapsen.
En syntynyt äidiksi.
Menkää pois.
Häipykää.
Ne paskiaiset mursivat selkäni.
Yritit auttaa Finaa, kun hänen kimppuunsa käytiin.
Siitä ei ollut hyötyä.
Hänet raiskattiin joka tapauksessa.
Mokomat elukat.
Olisinpa syntynyt mieheksi.
Miehet tekevät, mitä haluavat, milloin haluavat.
Heille kaikki on sallittua.
He katkaisivat minut kahtia, Tita.
Olet vahva, äiti. Olet aina ollut.
Anna lasillinen kärsimyskukkaa.
Huomenta, rouva. -Huomenta.
Kauanko aiot murjottaa?
Et ole ainoa nainen, joka on kokenut sen.
Niin, rouva.
Missä Tita on? Pyydä hänet tänne.
Haluan, että vastaat taas ruoanlaitosta. Laita minulle jotain hyvää.
Tämä tyttö ei osaa tehdä mitään hyvää. -Totta kai, äiti.
Mitä odotat? Mene tekemään ruokaa!
Tämä tunnustus oli pieni ele Elenalta,
mutta Titalle se merkitsi paljon.
Hänen piti siksi tehdä jotain erityistä ruokaa äidilleen.
Hän tarvitsi reseptin, jolla osoittaisi rakkauttaan
ja tuntemaansa myötätuntoa.
Hyvä liemi on kuin hyväily.
Se on kuin lämmin halaus.
Se on kuin heräisi aamunkoitteessa painajaisen jälkeen.
Se on kuin kotiin paluu. Se on turvapaikkamme.
Tein sinulle tätä lientä, kun olit sairas...
...tai kun olit surullinen.
Liemi parantaa.
Tähän liemeen tulee kaksi häränhäntää, yksi sipuli,
kaksi valkosipulinkynttä, tomaattia ja maissia.
Kun valkosipuli ja sipuli on pilkottu,
ne ruskistetaan pilkottujen häränhäntien kanssa.
Häränhännät pitää keittää oikeassa määrässä vettä.
Jos vettä on liikaa, liemestä tulee vetistä.
Kunnon liemen on oltava keittomaista.
Kun vesi kiehuu, lisätään vihanneksia.
HÄRÄNHÄNTÄLIEMI
Tässä se on.
Meksikon presidentin allekirjoittama armahdus.
MEKSIKON YHDYSVALLAT
Paluulippusi.
Raha tekee ihmeitä maassasi.
Hävitimme diktatuurin, mutta olemme taas lähtöruudussa.
Elinolosuhteet ovat kamalat. Mikään ei muuttunut.
Sait armahduksen, mutta kapinoit yhä.
Haluatko varmasti palata Piedras Negrasiin?
Hankin tilan takaisin. Setäni on maksettava teostaan.
Setäsi...
Luulen, että setäsi tekee laittomuuksia.
Ylennyksen jälkeen Villan seuraajat ovat hyökänneet isäsi naapuritiloille.
Kun tiloille hyökätään, ne hylätään.
Maanomistajat myyvät ne peloissaan halvemmalla.
Kuka ne ostaa?
Lupasin isällesi, etten sotke sinua tähän.
Tiedän, ettei se pysäytä sinua.
Jos tarvitset joskus apua hallitukselta,
älä epäröi ottaa yhteyttä Monclovan kenraali Vargasiin.
Hän on vanha ystäväni.
Suokaa anteeksi.
Pedro, vaunut ovat valmiina. Mennään.
Onnea matkaan. -Kiitos.
Anteeksi, rouva.
Tuo lisää teetä. -Tuon.
Kuten Nacha sanoi, häränhäntäliemi oli kuin hyväily Elenalle.
Se oli niin hellä halaus, ettei hän ollut tuntenut moista vuosiin.
José.
Elena tunsi Titan myötätunnon José Treviñon katseessa.
Hän tajusi, miten Tita sääli häntä nähdessään hänet siinä kunnossa.
Elena ei sietänyt sitä.
Mitä liemessä on?
Fina!
Minut halutaan myrkyttää.
Mitä laitoitte liemeen? -Emme mitään.
Tita haluaa tappaa minut! -Kukaan ei halua tappaa...
Minua ei tapeta! Onko selvä?
Mikä tapahtui?
Mitä laitoit liemeen, Tita? -En mitään.
Myrkytät minut! -Ei kukaan myrkytä sinua.
Kiittämätön! -Fina, tuo vettä.
Etkö lopeta, ennen kuin olen kuollut?
Syytätä minua siitä, ettet ole Pedro Múzquizin kanssa.
Hän itse valitsi Rosauran!
Sinä pilasit sen rakkauden, en minä!
Kaikki on nyt hyvin. Rauhoitu. -Miksi ette lähteneet pois yhdessä?
Minun rakkaani tapettiin! Sinä olisit voinut paeta hänen kanssaan, typerys!
Tohtori... Hän haluaa myrkyttää minut.
Hän laittoi jotain liemeen. -Tulehdus tekee hänestä harhaisen.
Odota ulkopuolella.
Missä tyttäreni ovat?
Uskokaa minua, tohtori. Hän laittoi jotain liemeen.
Tyttäreni haluaa myrkyttää minut. Se maistui oudolta.
Elena-rouva...
Mitä tapahtui, Fina? -En tiedä.
Ehkä tein virheen, eikä se maistunut hyvältä.
Ei, Tita.
Päinvastoin.
Minne menet, Fina?
Fina!
Luulin hetken, että välimme paranivat.
Tita, äitisi on vietävä sairaalaan.
Lääkkeet tehoavat lopulta, mutta hänet on vietävä mahdollisimman pian.
Rauhoitu. Tule tänne.
Jesús!
Jesús. -Fina, minä...
Haluan kertoa, miksi pakenin.
Älä keskeytä minua, tai en ehkä voi jatkaa.
Tiedätkö, mitä luulen?
No mitä?
Se lapsi on hyvin onnekas...
...koska sinusta tulee hänen äitinsä.
Minä taistelen muuttaakseni asioita...
...sinun ja lapsen takia.
Gertrudis.
Pidetään tämä lapsi.
Juan, tiedät, millainen olen. Teen aina, mitä haluan.
Edes äitini ei kestänyt minua.
Jos pidän tämän lapsen, kaikki muuttuu.
En tiedä, kestäisinkö sitä.
Olen kuitenkin valmis yrittämään koko sydämestäni.
Niinkö?
Mitä nyt? -Anteeksi, eversti.
Gertrudis-neiti. -Niin?
Tulen Piedras Negrasista. Äitisi tarvitsee sinua.
Minut halutaan myrkyttää.
Kukaan ei myrkytä minua.
Tita! Tita!
Hän on elossa.
Hän joi kaiken oksennuslääkkeen.
Mitä tehdään?
Valitettavasti mitään ei ole tehtävissä. Suurina annoksina siitä tulee myrkkyä.
Tita kirjoitti päiväkirjaansa, että yhteys Pedron kanssa oli niin vahva,
että hän tunsi Pedron läsnäolon jo kauan ennen Pedron saapumista.
Kiitos.
Delfino, vie tavaramme huoneeseeni.
Kiitos.
Mutta...
Miten...?
Mikset tullut luokseni?
Tita.
On aika.
Äiti.
Tyttäreni.
Olet raskaana.
Niin olen, äiti.
Gertrudis...
Älä rasita itseäsi, äiti.
Kaipasin sinua niin paljon. -Niin minäkin sinua.
Rosaura, olet perheen pää.
Huolehdi perinteistämme.
Palauta Las Palomas takaisin loistoonsa.
Kyllä, äiti.
Lupaan sen.
SEURAAVASSA JAKSOSSA:
Tiedän, että kun rakastaa jotakuta, tunne ei katoa hetkessä.
Terveydeksenne.
Käytit Titaa hyväksesi vietelläksesi hänet.
En käyttänyt.
Tiedät, että me rakastamme toisiamme.
Sain käskyn pidättää Pedro Múzquizin.
Päästäkää irti!
Tällä kertaa varmistan, että kuolet.
Suomennos: Päivi Salo Iyuno