Pedro.
Pedro!
Probuď se.
Mám pro tebe překvapení.
Je tady Pedro, tvůj syn.
Přišel za tebou.
Otče.
To jsem já.
Je to otázka pár dní.
Můžeš tady zůstat, jak dlouho chceš.
Slib mi, že se vynasnažíš být šťastný.
Získám zpátky usedlost.
Ne, Pedro.
Málem tě zabili.
Přišel jsi o dítě.
Vrať se ke své ženě.
Slibuju ti to, otče.
Zapomeň na činy svého strýce.
Přísahej, že poslechneš, Pedro.
Udělám správnou věc.
Pedro!
Ale...
Díky bohu! Ty žiješ.
JAKO VODA NA ČOKOLÁDU II. 2. díl
Následující měsíce po smrti pana Pedra
probíhaly velmi odlišně.
Chytím tě!
Titiny hodiny byly naplněny smíchem a hrami.
Vstoupil do ní klid,
který do té doby nepoznala.
"Rušilo to jeho sny."
"Čtyřikrát chytil do ruky svůj jediný poklad,"
"a čtyřikrát mu proklouznul mezi prsty."
"Jeho sen pominul"
"a on se probudil ve své nešťastné skutečnosti."
"Byl vzhůru, když..."
Ovšem Pedrovi
čas ubíhal pomaleji než obvykle.
Beze spěchu.
Jako by neměl kam jít.
Pokud jde o Gertrudis a její skupinu,
chaos v zemi
a hrozba způsobená Nicolásovým náhlým útěkem
je donutily ustat v boji.
Prozatím
se museli schovávat, sehnat si jídlo a přežít.
Mezitím,
poté, co sotva přežila agresivní útok,
se mamá Elena neustále zhoršovala.
A Fina neměla jinou možnost
než zapomenout na vlastní neštěstí a starat se o ni.
Když se Pedro rozhodnul zapomenout na Titu,
jeho duše opustila tělo.
Nic na světě bez ní nedávalo smysl.
Rosaura byla ovšem
odhodlaná přimět manžela, aby ji miloval.
Přines si talíř.
Čas dál ubíhal.
Někdy pomohl
zacelit rány, aby byly méně bolestné.
A jindy
zanechal hluboké jizvy.
Napětí mezi Gertrudis a Juanem, způsobené Nicolásovým útěkem,
pominulo, když se ocitli v bezpečí.
Kdy bude svatba, doktore?
Až bude Titě lépe, rozhodne se sama.
Nespěcháme.
Měsíce utíkaly
a Rosaura se snažila zbavit všech vzpomínek na Titu.
Byly to těžké časy.
A onoho roku byla zima drsnější než dřív.
S výjimkou některých míst.
Zdálo se, že Tita začíná znova.
Ovšem
pořád se ptala sama sebe, jestli je tenhle život opravdu její.
Johne?
Ano?
Kdy bude vhodná chvíle na svatbu?
Vážně?
Ano.
Delfino?
Jde o vaši matku, slečno Tito.
Děkuji.
-Chyběla jsi mi. -Tak ráda tě vidím.
Já tebe taky.
Cítíš se dobře?
Jdeme?
Běž ji vyšetřit.
Nejsem připravená ji vidět.
Proč jste tady?
Kdo vás zavolal?
Paní Eleno,
nejste na tom dobře.
Potřebujete lékaře.
Jak se opovažujete vstoupit do mého domu?
Neměl jste právo odvést mou dceru.
Prosím.
Tita byla naprosto dehydrovaná.
Na pokraji smrti.
Neměla se dostat do takové situace.
Tita má nemocnou mysl i duši.
Vy o tom nic nevíte.
Odkdy smí doktor vzít k sobě mladou dívku?
Tita je u mě jako pacientka.
Teď se nechte vyšetřit, prosím.
Já jsem její matka, a nikdy jsem to nepovolila.
Hned jak vstanu z postele, vrátí se tam, kde jsem ji nechala.
A vy se budete zpovídat.
Ukažte mi ruku, prosím.
Takže vás taky omámila.
Dejte si pozor, doktore.
Tita vám může ze života udělat peklo.
Víte, jak skončil Pedro Múzquiz.
Jistě. Je smutné, co se mu stalo.
Nikdy ho nepřestane milovat.
Nesahejte na mě!
Musím vám vyšetřit nohy.
Dneska jsou oteklé. To nevadí.
Třikrát jsem porodila bez pomoci, tohle nic není.
Paní Eleno.
Můžete hýbat nohama?
Ahoj.
-Crispíne. -Jo?
Viděl jsi Juana?
Celý ráno sedí venku jako kohout.
Jak ti je?
Unavuje mě utíkat.
Unavuje mě schovávat se.
Určitě brzy dostaneme rozkazy.
Musíme být trpěliví.
Já ani nevím, proč bojujeme.
K čemu je tolik mrtvých?
Všechno je zase stejné jako za Porfiria.
Vrátili jsme se na začátek.
Lidé pořád nejsou spokojení.
Je hodně hladu a chudoby.
Zorganizujeme se a vrátíme se do boje, uvidíš.
Jako by to nestačilo, ten mizera Múzquiz
na nás poštval všechny svoje zabijáky.
Jestli nás najdou neozbrojené,
bez jídla, nezvládneme to.
Nesu tíhu tolika mrtvých.
My neseme tu tíhu.
Proč obviňuješ jen sebe?
Tobě se to snadno říká.
A je to tu zas.
Nechat Pedra jít byla chyba, ale nemohla jsem ho zastavit.
Je to jeden z tvých. Jak to, že nemohla?
Jeden z mých?
Jestli je Pedro jeden z mých, tak zrádce Nicolás je jeden z tvých.
Takhle to myslíš?
Možná bojujeme ve stejné válce,
ale nejsme stejní, Gertrudis.
Nic si nenamlouvej.
Narodila jsem se na ranči, ale nejsem jedna z nich, jak víš.
Neodsuzuj mě proto, že nepocházím z chudých poměrů.
Kdo si troufne běžet do pole?
Tito!
Musíš jít se mnou.
Vypadá špatně.
Dal jsem jí sedativa.
Neprobudí se.
Matka má zlomenou páteř.
Bohužel má poškozené nervy.
Tito.
Už nikdy nebude chodit.
A nejspíš má zánět ledvin.
Jak jí můžeme pomoct?
Musím se vrátit do Eagle Pass a přivézt jí morfin.
Ten uleví od bolesti.
Pomůžeme jí nabrat síly a odvezeme ji do nemocnice,
aby jí vyšetřili ledviny.
Postarám se o ni.
To nemusíš, Tito.
Fina jí dá jídlo.
A taky léky, které jí předepíšu.
Je to moje matka a potřebuje mě.
Postarám se o ni.
Vrátím se co nejdříve.
Jedem!
Delfino.
Dej vědět Rosauře.
-Víš, kde je Gertrudis? -Ano, vím.
-Děkuji. -Slečno.
Promiňte.
Nemohl jsem si s vámi promluvit.
Nechtěl jsem vás odvézt na to místo.
Paní Elena mi to nařídila.
To jsem vždycky věděla, Delfino.
Netrap se tím.
Je toho víc.
-Pan... -To už je minulost.
Nic neříkej, prosím.
-Dobře. -Děkuju.
Copak je, Fino? Nebýváš tak vážná.
Jenom mám hodně práce.
Není to snadné.
Jsem tady, abych pomohla.
Ale zase odjedeš, ne?
Co kdybys s námi odjela do Eagle Pass?
Tito.
Víš, jak to vypadá na usedlosti.
Někdo se musí starat o paní Elenu.
Je to tady moc složité.
Co je ti, Fino?
Nic.
-Pojďme do obchodu. -Počkej.
Počkej, Tito. Prodávají tam špatné maso.
Vždycky měli to nejlepší, pojď.
Děkuju, mějte se dobře.
-Dobrý den. -Dobrý den, slečno.
Co máte?
Mám všechno. Co potřebujete?
Dejte mi tohle, prosím.
To je oháňka.
Kolik stojí?
Deset pesos.
Pro vás mám vždycky slevu.
Prosím.
-Děkuju. -Děkuju.
Počkej!
Tvoje oblíbené.
Co to bylo?
Ten balíček.
Jen vnitřnosti.
No tak, Fino! Nemohl z tebe spustit oči.
Co je to mezi vámi?
Požádal mě o ruku.
Ale odmítla jsem.
Fino! Proč jsi mi to neřekla?
Protože se dějí mnohem důležitější věci, Tito.
Proč jsi ho odmítla?
Zdá se, že je do tebe zamilovaný.
A ty se červenáš.
Asi proto, že je horko.
Podívej, zelenina!
Pojď dál, děvče.
Přicházíš z hor.
Jak to víte?
Je z tebe cítit akácie a vlhká hlína.
Co pro tebe můžu udělat?
V kolikátém jsi měsíci?
To opravdu netuším.
Chci zjistit, jestli se tomu dá zabránit.
Ten chlapec ti něco udělal?
Ne.
Nic mi neudělal.
Tak někdo jiný?
Víš...
Když přepadli usedlost,
chytili mě.
Paní Elena se mě zastala,
ale zbili ji.
Odtáhli mě.
A vystřídali se.
A jsi v pořádku?
John tě může vyšetřit.
Moje tělo se zahojilo už dávno.
Jesús mě miloval.
Ale teď...
Když tě muž skutečně miluje,
přijme tě s ranami i jizvami.
Vyšlo slunce, tak půjdu pověsit prádlo.
S dovolením.
Kde jsi byla?
-Crispín tě měl pohlídat. -Prala jsem.
A chtěla jsem se vykoupat.
-Kde je to prádlo? -Pověsila jsem ho.
Odkdy ti musím vysvětlovat všechno, co dělám?
Od chvíle, co se chováš tajemně.
Prala jsi prádlo.
Tak kde je to prádlo?
Radši mi řekni, co se děje.
Už několik týdnů
nedovolíš, abych se tě dotknul.
Jde o to...
Mám starost kvůli nedostatku jídla, Juane.
Jako ostatní.
Ohřeju vodu a udělám kávu.
Fino!
Co tady děláš, Tito?
Odvážila ses přijít sem s tím doktorem.
-Pomůžu vám. -Kde je Fina?
Je pryč, pomůžu vám vstát.
-Nesahej na mě! -Neptám se.
Co?
Co je tohle?
-Vezmu si Johna. -Ty se nesmíš vdát!
Přišla jsi mě tím jen provokovat.
Navzdory všemu, co jste udělala, jsem tady a pomáhám vám.
"Navzdory všemu."
Vnesla jsi do našeho domu neštěstí.
Neodpustím ti, že jsi mě obvinila ze smrti mého vnuka.
Zapomeňme na to.
Využíváš mě, protože jsem nemocná.
Jsi tak falešná.
-Tohle si nezasloužím. -Vypadni!
Jsi tak nevděčná. Táhni!
Odejdu, a už mě nikdy neuvidíte.
Provdám se.
Radši umřu, než abych souhlasila s tvým sňatkem.
Zbavila jste se mě, tak si budu dělat, co chci.
Neskončím sama a zahořklá jako vy.
Co se děje?
Už mě máš dost?
Našla sis statkáře.
Jednoho ze svých lidí.
Ty nic nevíš, Juane.
Radši spi.
Co mám vědět? Nic mi neřekneš.
Tak mluv.
Už žádné hádanky.
Byla jsem u porodní báby.
Cože? Proč?
Protože jsem těhotná, Juane.
Cože?
A nevím, jestli to dítě chci.
Nenarodila jsem se, abych byla matka.
Běž pryč.
Vypadni.
Ti mizerové mě zničili.
Snažila jste se pomoct Fině, když ji napadli.
Bylo to k ničemu.
Stejně ji znásilnili.
Zvířata.
Kéž bych se narodila jako muž.
Muži si dělají, co chtějí a kdy chtějí.
Všechno je jim dovoleno.
Zlomili mě vejpůl, Tito.
Jste silná, matko. Vždycky jste byla silná.
Dej mi sklenici mučenky.
-Dobré ráno, paní. -Dobré ráno.
Jak dlouho se budeš takhle tvářit?
Nejsi jediná žena, které se tohle stalo.
Ano, paní.
Kde je Tita?
Řekni jí, ať jde sem.
Chci, abys znovu převzala vaření.
Připrav mi něco lahodného.
Ta holka neumí nic uvařit.
Jistě, matko.
Na co ještě čekáš? Jdi vařit!
Toto uznání od Eleny bylo malé gesto.
Ale pro Titu
znamenalo všechno.
Chtěla pro matku uvařit něco výjimečného.
Chtěla recept, který dá najevo její lásku
a hluboký soucit vůči ní.
Tito, dobrý vývar je jako pohlazení.
Jeho vřelé objetí.
Jako probuzení za úsvitu po noční můře.
Jako návrat domů.
Do bezpečí.
Vařila jsem ti tenhle vývar, když jsi byla nemocná
nebo smutná.
Vývar léčí.
Na přípravu vývaru potřebujeme
dvě hovězí oháňky, jednu cibuli,
dva stroužky česneku, rajčata a kukuřici.
Cibuli a česnek nasekáme
a pak je osmahneme s oháňkou nakrájenou na kousky.
Oháňka se musí vařit ve správném množství vody.
Když je vody moc, vývar bude vodnatý.
Správný vývar musí být hustý.
Když se voda začne vařit, přidáme zeleninu.
VÝVAR Z OHÁŇKY
Tady to máš.
Milost podepsaná samotným mexickým prezidentem.
SPOJENÉ STÁTY MEXICKÉ
Můžeš se vrátit.
Peníze v téhle zemi dokážou zázraky.
Zbavili jsme se diktátora, ale jsme zpátky na začátku.
Lidé žijí v hrozných podmínkách, nic se nezměnilo.
Dostal jsi milost, ale pořád jsi pro ně rebel.
Určitě se chceš vrátit do Piedras Negras?
Chci zpátky usedlost.
A strýc zaplatí za to, co udělal.
Tvůj strýc...
Myslím, že tvůj strýc podniká nelegální aktivity.
Co ho povýšili,
na okolní usedlosti útočí Villovi stoupenci.
Po útoku jsou usedlosti opuštěné.
Majitelé je ze strachu prodají levně.
Kdo ty usedlosti kupuje?
Slíbil jsi otci, že se do toho nebudeš plést.
Vím, že tě to nezastaví.
Kdybys potřeboval pomoc vlády,
můžeš se obrátit na generála Vargase v Monclově.
Je to starý přítel.
Promiňte.
Pedro, kočár je připravený.
Pojďme.
Hodně štěstí.
Děkuji.
S dovolením, paní.
Přines mi ještě čaj.
Ano.
Bylo to tak, jak Nacha řekla.
Vývar z oháňky byl pro Elenu jako pohlazení.
Objetí plné tolika lásky,
něha, jakou už dávno necítila.
José.
Elena cítila Titin soucit v pohledu Josého Treviña.
A pak si uvědomila, jak by ji v tomhle stavu litoval.
A to Elena nemohla snést.
Co je v tom vývaru?
Fino!
Chtějí mě otrávit.
-Co jsi dala do toho vývaru? -Nic.
-Tita mě chce zabít! -Nikdo vás nechce zabít.
Nenechám se zabít, je to jasné?
Co se děje?
Co jsi dala do toho vývaru?
-Nic, matko. -Chceš mě otrávit!
Nikdo vás nechce otrávit.
Nevděčnice!
-Přines vodu. -Neustaneš, dokud neumřu.
Myslíš, že je moje vina, že sis nevzala Múzquize!
Ale on si vybral Rosauru!
Ty jsi tu lásku zničila, ne já!
-Na tom už nezáleží. -Obě odtud odejděte!
Toho mého zabili. Ty jsi se svým mohla utéct!
Huso!
Doktore.
Ona mě chce otrávit.
-Otrávila vývar. -Blouzní z té infekce.
Počkej venku.
Kde jsou mé dcery?
Věřte mi, doktore. Otrávila ten vývar.
Moje dcera mě chce otrávit.
Chutnal hrozně.
Paní Eleno.
Co se stalo, Fino?
Já nevím.
Možná jsem udělala chybu a chutnal špatně.
Ne, Tito.
Právě naopak.
Kam jdeš, Fino?
Fino!
Chvíli jsem myslela, že se to mezi námi zlepší.
Tito, musíme matku odvézt do nemocnice.
Léky nakonec zaberou, ale musí co nejdřív do nemocnice.
To nic. Pojď sem.
Jesúsi!
-Jesúsi. -Fino, ale...
Vysvětlím ti, proč jsem odešla.
Ale nepřerušuj mě, nebo to nedokážu.
Víš, co si myslím?
Co?
Myslím, že to dítě má velké štěstí.
Protože budeš jeho matka.
A já budu bojovat, abych všechno změnil.
Kvůli tobě. Kvůli dítěti.
Gertrudis.
Necháme si to dítě.
Juane, moc dobře mě znáš.
Vždycky si dělám, co chci.
Ani matka mě nezkrotila.
Ale když budu mít dítě,
všechno se změní.
Nevím, jestli to zvládnu.
Ale jsem z celého srdce ochotná to zkusit.
Opravdu?
-Co se děje? -Promiňte, veliteli.
-Slečno Gertrudis. -Ano?
Jedu z Piedras Negras.
Matka vás potřebuje.
Někdo mě chce otrávit.
Nikdo mě neotráví.
Tito! Tito!
Je naživu.
Vypila celé dávidlo.
Co budeme dělat?
Bohužel se nedá dělat nic.
Ve vysoké dávce se z něj stane jed.
Tita si do deníku napsala,
že její spojení s Pedrem bylo tak silné,
že v ten den cítila jeho přítomnost dlouho předtím, než přijel.
Děkuji.
Delfino, odnes věci do mého pokoje.
Děkuji.
Ale...
Jak...
Proč jsi za mnou nepřišel?
Tito.
Je čas.
Mamá.
Dcero.
Jsi těhotná.
Ano, mamá.
Gertrudis.
Nevysilujte se, mamá.
-Tolik jsi mi chyběla. -Vy mně taky.
Rosauro.
Teď jsi hlava rodiny.
Zachovej naše tradice.
Ať se do Las Palomas vrátí třpyt.
Ano, mamá.
Slibuju.
PODLE ROMÁNU JAKO VODA NA ČOKOLÁDU
LAURY ESQUIVELOVÉ
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE
Vím, že když někoho miluješ, jen tak to nezmizí.
Připíjím na vás.
Využil jste Titu a svedl jste ji.
Já jsem Titu nevyužil!
Víte, že se milujeme.
Mám rozkaz zatknout Pedra Múzquize.
-Pusťte mě! -Postarám se, abys tentokrát zemřel.
JAKO VODA NA ČOKOLÁDU
České titulky Barbora Knobová Iyuno 2026