Kaj pripravljaš? -Ocvrte kruhove rezine.
Bi malo?
Kaj se dogaja?
Mrtev sem.
Opisi takih sanj polnijo več strani dnevnika moje pratete Tite.
Niti v sanjah ni mogla pobegniti pred svojo žalostno resničnostjo.
Robertitova smrt,
globoko sovraštvo, ki je spodbudila njeno mamo, da jo je zaprla,
in nedavna novica o Pedrovi usmrtitvi
so ji naposled vzeli glas.
Pravijo, da je Tita toliko jokala, da ji je zmanjkalo solz.
Potem je jokala še malo. Dokler se ni posušila od znotraj.
V tistih dneh, bodisi naključje bodisi ne,
je Piedras Negras prizadela najhujša suša dotlej.
Tita pa ni vedela, da se je blizu njenega zapora zgodil čudež.
Nekateri pravijo, da je krogla prebila pljuča in zgrešila srce.
Drugi trdijo, da se je puška zagozdila in da so ga zadeli le delci naboja.
Jaz še vedno verjamem, da je usoda poskrbela,
da Pedro Muzquiz ni umrl daleč proč od Tite.
KOT VODA ZA ČOKOLADO
RANČ LA PALOMA
Si si zapomnil naslov? -Sem.
Pohiti torej. -Pojdiva.
Zaradi ničesar ne postoj. Če ga. Elena izve, naju bo ubila.
EAGLE PASS, TEKSAS
Tita de la Garza... -Kaj se je zgodilo?
Pomoč potrebuje.
Počakajte trenutek.
Zdravnik...
Kako vam lahko pomagamo? -Dobro jutro, mati.
K Titi de la Garza sem prišel.
K Titi? -Ja.
Veste, da sem družinski prijatelj. Ga. Elena me je prosila, naj pridem.
Veliko dela ima.
Prepričati se hoče, da je Tita dobro.
Mi lahko poveste, kje je?
Punce ne jé. Ne bo škodilo, če jo pregleda zdravnik.
Tita...
Mojbog. -Ne vemo, kaj naj z njo.
Ne odpre ust in ne jé.
Ga. Elena pa ni poslala niti prebite pare. Odkrito, ne vemo, kaj bomo.
Povsem dehidrirana je.
Kaj počnete? Mamino dovoljenje potrebujete, zdravnik.
Mislite, da lahko čaka?
Ne smete je kar odnesti.
Če Tita umre, boste odgovorni vi. Hočete nositi to breme?
Vedite, da bom obvestila go. Eleno.
Tam je.
Do konca.
Pedro...
Grace!
Prinesi mi serum, prosim.
Oče.
Kdo je to?
Ime ji je Tita.
Bo v redu? -Ja.
Hvala.
Potrebujete še kaj? -Ne, nič.
TABOR UPORNIKOV KANJON SANTA ELENA
Pedro?
Gertrudis?
Dobro jutro.
Kje sem? -Z nami si, Pedro.
Tu si že nekaj dni. -Dni?
Ja. Mislili smo, da se ne boš zbudil.
Veliko srečo si imel, Pedro. Živ si.
In ne izpustiš tega traku iz rok.
Tita. Moram...
Moram po Tito.
Gertrudis.
Prosim, pelji me k njej. Ne moremo v Las Palomas, Pedro.
Nič več.
Tvoj stric je zdaj general. Ranč tvojega očeta je njegov.
Povsod mrgoli vojakov. Zato smo morali iz tabora.
Pa moj oče?
Je v redu?
Ne vem.
Poskusite jesti. Če ne boste jedli, ne boste okrevali.
Vem, da me slišite.
V redu je.
Z mano in Grace ste varni.
Hvala.
Ne bom dovolil, da vam storijo še kaj žalega.
Prisežem.
Kako se počutiš?
Bolje.
Kaj je narobe?
Idiot sem.
Skoraj so me ubili... In za kaj?
Še očetovega ranča nisem mogel zaščititi.
Razočaral sem vas.
Naredil si, kar si lahko. -Ne.
Delal sem napako za napako.
Sebičen sem bil.
Poglej, koliko škode sem povzročil.
Sina nikdar več ne bom videl.
Prosim.
Pomagaj mi, da pridem do Tite.
Poglej se.
Več življenj imaš kot mačka, pezde.
Ja.
Boš kaj pojedel?
V teh dneh kaosa in zbeganosti
molimo za vse, ki se še vedno borijo,
da bi povrnili mir v Piedras Negrasu.
Molimo za lastnike rančev,
ki so jih napadli uporniki,
tatovi, ki izkoriščajo nemir v državi
za krajo in širjenje panike.
Črni časi so.
Še vedno pa verujemo v Očeta.
Verjamemo v svojo vojsko,
ki jo vodi prisoten Felipe Muzquiz.
Naj vse obsije s svojo svetlobo
in v našo ljubo skupnost spet vnese mir.
Vstanite.
Kdaj bo vse spet normalno? -Brez Madera na oblasti
je bilo logično, da so se Villove uporniške skupine umaknile.
Zelo malo jih je ostalo. Skrivajo se v hribih.
V hribih in tu.
Napadajo ranče, kradejo živino.
Samo vprašanje časa je, kdaj bomo ujeli te zločince.
General Muzquiz, se lahko pogovoriva?
Zelo jasno sem povedal, da ni kaj reči.
Bi raje videli, da kričim?
Dvomim, da bi lahko vzbudili več pozornosti.
Vaša družina je opozorila nase v Piedras Negrasu.
Kaj hočete?
Potrebujem posebno dovoljenje za hčerko Rosauro.
Na ranču jo potrebujem. -Vdovo tihotapca orožja?
Ona ni nič naredila.
Če se vaša hčerka vrne, ne bom imel izbire, moral jo bom aretirati.
Naj vas opomnim, da sem vam jaz predala nečaka.
V zameno sem prizanesel vaši drugi hčerki, upornici.
Bot sva si.
Oprostite. -Počakajte.
Ponujam del svoje zemlje.
Po ugodni ceni. -Ne bi je vzel niti, če bi mi jo podarili.
Veliko denarja bi potreboval, da bi kaj pridelal na njej.
Ta zemlja...
Bolj suha je kot vi.
Žival ste.
Ne pozabite, da ste ženska
in da ste sami.
Če bi hotel,
vam bi lahko vzel vso zemljo.
Jasno?
Felipe?
Ja, ljubezen?
Sveta Marija, Mati Božja,
prosi za nas grešnike zdaj in ob naši smrtni uri.
Zdrava, Marija, milosti polna, Gospod je s teboj, blagoslovljena
si med ženami in blagoslovljen je sad tvojega telesa, Jezus.
Sveta Marija, Mati Božja, prosi za nas grešnike zdaj in ob naši smrtni uri.
To ni tvoje, Nicolás.
Samo gledam.
Zakaj je Nicolás še tu?
Dogovorila sva se, da bo odšel.
Potrebujemo ljudi.
Ne moremo mu zaupati.
Če bi bil izdajalec, bi nas že izdal.
Pa Muzquizova zaseda? Misliš, da je bila naključna?
O tem sva že govorila. -In nič nisva dosegla.
Vem, da nočeš govoriti o tem, ampak tišina ničesar ne izbriše.
Pedro ne sme v Las Palomas. -Zakaj?
Vse bo ogrozil. Lahko mu sledijo.
Koliko časa se bomo še skrivali?
Ne vem, dokler ne dobimo ukaza.
Ukrepati moramo. Ljudje čakajo in skoraj nam je zmanjkalo zalog.
Sporoči mi, ko se boš nehal smiliti sam sebi.
Razdelili bomo preostal fižol in koruzo.
In meso bomo sušili.
Vsaj dokler kokoši ne bodo začele leči normalno.
Ni veliko krme za kokoši. Jo shranimo? -Nahranite jih. Jajca potrebujemo.
V vodnjaku je malo vode. Ne bo je dovolj za še en teden.
Nihče se ne bo kopal.
Deževno obdobje je daleč.
Ne pozabite, Bog stiska, vendar ne duši.
Uspelo nam bo.
Prosila sem za posojilo. Odobrili ga bodo, a potrebujem vašo pomoč.
Prav?
Spremenite izraz na obrazu, vse bo v redu.
Zaprite vrata.
Ja, ga. Elena.
Pojdimo. -Ja.
Kaj piše?
Hči, razmere se zaostrujejo. V Las Palomasu nisi varna.
Do nadaljnjega ostani, kjer si. Bog te blagoslovi.
Ne morem se vrniti.
Prenevarno je.
Kaj se bo zgodilo?
Kdo bo skrbel zate?
Naj si da duška.
Potrebuje grob, da bo lahko žalovala za možem.
Upam, da se bo kmalu lahko vrnila v Piedras Negras.
Jaz tudi.
Semkaj.
Sedite.
Dobro. Sem sva prišla, ker bi vam rad nekaj povedal.
Dolgo tega
je neki alkimist odkril prvi kemijski element v zgodovini.
Fosfor.
Odkril je, da zagori, ko se pomeša s kisikom.
Tu je čisti kisik.
Pridobil sem ga iz vodikovega peroksida.
Če hočemo, da vžigalica zagori,
potrebujemo netivo.
Samo tako lahko dobimo svetlobo in toploto.
To vam govorim, ker je moja babica, ki je bila Kickapoo, trdila,
da naša duša deluje, kot da je v vsakem od nas škatla vžigalic.
Toda pri nas
je kisik dah ljubljenega.
Netivo je užitek, ki ga zagotovi njegova bližina,
toplota. To potrebujemo, če hočemo zanetiti ogenj.
Tita, pomembno je, da najdemo te elemente in prižgemo svetlobo v sebi.
Tako živimo izpopolnjeno življenje.
Sicer se škatlica vžigalic zmoči in ne moremo jih več prižgati.
V življenju pridejo trenutki, ko moramo najti novo netivo.
Samo tako lahko zanetimo ogenj in preprečimo, da vžigalica ugasne.
Tita, vem, da ste veliko prestali.
Babica je rekla tudi naslednje. Če vzamemo vžigalico
in zapišemo, kar nas teži, se lažje spopademo z bolečino.
Kaj, ko bi začeli pri razlogu, zakaj ne govorite?
Poglejte.
Bi poskusili to opisati?
Pripravljen?
Pazi na mojo sestro.
Misliš, da me bo sprejela?
Upam.
Ne govorim zato, ker nočem.
Brown je razumel to uporniško dejanje
kot Titin prvi korak na dolgi poti do njene svobode.
Drznil si je predstavljati, da bi bil morda lahko on netivo za Tito.
Še to.
Dober tek. -Hvala enako. Dober tek, Alex.
Kaj je to?
Hrana, Alex.
Okusna hrana.
Rostbif. Rad ga imaš.
Nič več.
Drugega nimamo.
Jej, Alex, slastno je.
Gnusno je videti. -Sin...
Tega ne bom jedel. -Potem pa proč od mize.
Pojdi v sobo.
Zdravnik...
Minilo ga bo.
Lahko to pojem?
Tita od majhnega ni prenesla, če je bil kdo lačen.
Pomagala si mu. Vzel je tvojo kobilo. Če ga ujamejo, bo po nas. Rekel sem ti.
Nisem ga mogla ustaviti, Juan. -Je Pedro zdaj glavni tu?
Od kdaj mi nasprotuješ?
Ne nasprotujem ti, Juan.
Ampak pijača in poraz te razjedata!
Juan!
-Kaj?
Nicolás!
Vzel je tvoje konja in puško ter odšel.
Opozorila sem te, da je izdajalec!
Čim prej moramo od tod.
Jebneti!
Vzemite vse. Odhajamo!
Hitro! -Dajmo!
Hitro! Vse vzemite!
Pojdimo!
Dober večer.
Oprostite.
Spomnim se, da ste zelo radi kuhali.
Pomembno je aktivirati vaše netivo za okrevanje,
zato sem pomislil, da bi morda radi poskusili.
Kuhinja vam je na voljo.
Kadarkoli želite.
Netivo.
Žalostna si, hčerka.
Povsem normalno je.
Veliko si izgubila.
Ampak tvoje srce ne čuti, ni ti treba kuhati.
Zapomni si, samo od tebe je odvisno, ali boš spet srečna.
Ne dovoli, da je tvoja sreča odvisna od nekoga drugega.
Zdravnik!
Dovolj drv imamo.
Kaj počnete?
Skušam se spomniti, kako gradimo.
Alex, mi boš pomagal?
Ja. -Previdno, Alex.
Presenetila bova Tito.
Pridi. Previdno.
Torej? -Ja.
Koliko? -Dva.
General.
Ja, postavili so tabor, a jih ni več. Pred nekaj dnevi so odšli.
Preiščite hribe in najdite tega izdajalca.
Ne vrnite se brez njega.
Tokrat ga bom sam obesil na drevo.
Pojdimo!
Njega pustite.
Nisem lažnivec. Povedal sem vam, da je vaš nečak še živ.
Nočem vašega denarja, general. -Kaj pa?
Rad bi jezdil z vašo skupino mesojedcev.
Take skupine ni.
Samo govorice.
Seveda.
Samo uporniki so, ki radi ropajo ranče.
Ampak vi o tem ne veste nič, ne?
Hvala.
Zelo sem vesel, da slišim vaš glas.
Cvet amaranta je osupljiv.
Ja.
Lep je.
Odrežite ga, kolikor želite.
Indijanci Huichol mu pravijo Wa'vi
in menijo, da je svet, ker preživi sušo.
Generično ime izvira iz grške besede "amarantos",
kar pomeni "cvet, ki ne zbledi".
"Alegrias". -Tako je. Z njimi pripravimo tudi slaščico "alegrias".
Res lahko uporabljam kuhinjo?
Vaša je.
Hvala.
Za pripravo "aleriasa" moramo najprej posušiti lat in vzeti semena amaranta.
Dodamo rozine, orehe,
bučna semena in arašide v lonec ter vse pražimo na rahlem ognju.
V drugi skledi stopimo dovolj rjavega sladkorja,
dodamo med in nekaj kapljic limonovega soka.
Zmesi dodamo pražena semena in očiščen amarant.
Vse sestavine premešamo
in z zmesjo napolnimo model za slaščico.
Ko je okusila sladkost sladkorja in meda,
je Titino srce objela toplina.
Olajšanje. Božanje.
Mogoče je bil to prvi znak, da je njena usoda morda prvič
v njenih rokah.
SLAŠČICA "ALEGRÍAS" Z AMARANTOM
Čriček iz Jeruzalema,
čriček iz Jeruzalema.
Soj zvezd,
soj zvezd.
Čriček iz Jeruzalema,
čriček iz Jeruzalema.
Spi,
spi,
spi.
Ime ji je bilo Emma.
Umrla je, ko je rodila Alexa.
Posteljica se je zlepila z maternico in nisem je mogel rešiti.
Izjemna ženska je bila.
Ko odtlej nekoga zdravim, imam vsakič občutek, da vrnem malo izgubljenega.
Priznati vam moram...
Ko ste prišli sem, sem se zelo bal, da bom izgubil tudi vas.
Tita...
Vem, kaj ste čutili do Pedra Muzquiza.
In vem, da žalujete.
Ampak verjemite mi,
vsaka bolečina
ne glede na to, kako velika je,
izpuhti.
Življenje je velikodušno.
Nenehno nam daje priložnost, da smo srečni.
Lahko noč.
Delfino.
Usmrtili so vas.
Če kdo izve, da sem živ,
me bodo ubili.
Prišel sem po Tito.
Gospodične ni več tu.
SAN ANTONIO TEKSAS
Dober dan. -Dobrodošli.
Hvala.
Dobrodošla spet, Rosaura.
Tvoji obiski močno pomagajo mojemu prijatelju.
Izvolite. -Hvala.
Kako ste, g. Pedro?
Ta prekleta bolezen...
Pravijo, da napada samo kmete.
Ampak poglej mene.
Umiram kot kmet.
Tifus ne izbira.
Pa ti?
Kako si?
Žalosten sem, ko te vidim tako.
Čas je, da začneš novo poglavje.
Ne, nikoli ne bom pozabila Pedra.
Žalovala bom vse življenje.
Kot moja mama.
Oprostite...
Nisem vas hotela razžalostiti.
Tvoji...
Zaradi tvojih obiskov se počutim bolje.
Rosaura, premlada si.
Nadaljuj.
Vem, da hočete samo najboljše zame.
Ampak ne znam.
Dober dan.
Vam je všeč?
Čudovito je.
Alex bo navdušen.
Zelo sem vam hvaležen.
Jaz sem moram zahvaliti vam za vse, kar ste storili zame.
Kaj, ko bi se začela tikati?
John.
Ja.
Razmišljala sem
in nočem se vrniti v Las Palomas.
Tu sem srečna.
Svobodna.
Morda je ta občutek sreče, ki ga je Tita prenesla v slaščico,
spodbudil dr. Browna, da je tisti dan ukrepal.
Prepričan je bil, da utegne biti netivo, ki ga Tita potrebuje.
Ostani, dokler želiš.
Hvala.
Počutil se je pripravljen, da spet ljubi.
Tita...
Se lahko pogovoriva?
Ja.
Pridi.
Nočem te postaviti v neprijeten položaj,
ampak že dolgo bi ti rad nekaj povedal.
Čudno je...
Ko si prišla, se je zdelo, da moramo jaz ozdraviti tebe,
v resnici pa si ti meni vrnila življenje.
Pripravljen sem se soočiti s tvojo mamo in vsemi posledicami,
ker vem, da si zaslužiš biti srečna.
Mislim, da ti lahko zagotovim to srečo.
Tita...
Bi se poročila z mano?
Tistega popoldneva
so vsa pozornost, varnost in nežnost, ki jih še nikoli ni čutila,
pomagale Titi sprejeti odločitev.
Ja.
Ja? -Ja!
Ja.
Kdo hoče umreti?
Odidi, Nicolás! -Ne.
Najprej bom vzel, kar je moje. -Nihče ne bo stopil na ranč.
To hišo sem branila s pogumom, ki ga ti nikoli ne boš imel.
Umirite se.
Gospa!
Ne dotikajte se punce!
Odpelji jo!
Pustite jo!
Pustite jo, živali! Pustite jo!
Poglejmo, ali poznate to...
Dolg sem kot pot.
Vijem se po poljih in mlinih.
Nisem ne moški ne ženska.
Ima noge?
Nima nog, ampak zna teči.
Tok?
Skoraj.
Reka? -Tako je, Alex.
Vedel sem, zmagal sem.
Vedel sem, da boš uganil.
Slaščica je odlična. -Slastna je, Tita. Hvala.
Hvala, Tita. -Hvala.
Hvala, da to počneš. -Bi še malo čaja?
Ne, hvala.
No, zaželi lahko noč, Alex. Čas je, da greš v posteljo.
Smem vzeti še zadnjo?
Za vse bi morale biti.
V kuhinji so še. Tam jo vzemi.
Še prej pa tem bom žgečkala.
Grace, pomagaj mi! -Tu sem. Pridi!
Mislim, da je že pozno. -Prosim!
Ne prehladi se.
Oče! Oče!
Zakaj moram v posteljo?
Ker si še majhen.
Jutri se bomo spet igrali. -Obljubiš? -Ja.
Prav, spat grem, ampak samo, če greš z mano.
Prav, pojdiva.
Si v redu?
Ja, vse je v redu?
Naj te nesem ali boš hodil?
Nesi me. -Ja?
Pridi.
Takoj pridem.
Oče, zagonetko imam zate. -Poslušam.
Vije se po mlinu...
Nisi povedal prav.
Prav, od začetka.
Vije se...
Pravijo, da Pedro ni mogel videti Tite v objemu drugega.
In da mu je tistega večera počilo srce.
Vsa ljubezen, ki jo je nekoč čutil, je postala ljubosumje in sovraštvo.
Vem pa, da nič od tega ni res.
Tisti večer je spoznal,
da bo zaradi njegove prisotnosti Tita še bolj trpela.
In v tistem trenutku
je s strtim srcem
Pedro sprejel težko odločitev in žrtvoval svojo ljubezen,
da bi bila Tita srečna.
Dajmo!
Po romanih Laure Equivel: Kot voda za čokolado in Titin dnevnik
Delfino? -Vaša mama, gdč. Tita...
PRIHODNJIČ...
Pomilostitev. Podpisal jo je predsednik.
Kaj počneš tu, Tita de la Garza? -Pomagala bom.
Kje je Fina? Ne dotikaj se me!
Previdno, zdravnik. Tita vam lahko uniči življenje.
Nikoli ga ne bo nehala ljubiti.
MEDIATRANSLATIONS