-Co to chystáš? -Smaženky.
Chceš ochutnat?
Co se děje?
Jsem mrtvý.
Takové sny zaplnily mnoho stran deníku mé prapratety Tity.
Ani ve snu nemohla uniknout smutné realitě.
Robertitova smrt.
Nenávist, která její matku přiměla uvěznit ji v klášteře.
A zpráva o Pedrově popravě.
To vše jí nakonec vzalo hlas.
Říká se, že Tita tolik plakala,
až jí došly slzy.
Pak plakala dál,
dokud nevyschla i uvnitř.
Během oněch dní, ať je to náhoda, či ne,
zasáhlo Piedras Negras to nejhorší sucho v dějinách.
Ale Tita nevěděla, že pár kilometrů od jejího vězení
se stal zázrak.
Někdo tvrdí, že kulka prošla plícemi a neporanila srdce.
Jiní tvrdí, že se vojákovi zasekla puška
a jeho hruď zasáhly jen úlomky.
Já osobně si myslím, že osud si přál,
aby Pedro Muzquiz nezemřel daleko od Tity.
JAKO VODA NA ČOKOLÁDU II. 1. díl
USEDLOST LAS PALOMAS
-Máš správnou adresu? -Ano.
-Tak si pospěš. -Jedem.
Nezastavuj. Jestli to paní Elena zjistí, zabije nás.
EAGLE PASS TEXAS
-Jde o Titu De la Garzovou. -Co se stalo?
Potřebuje pomoc.
Počkej chvilku.
Doktore.
Co si přejete?
Dobrý den, matko.
Přišel jsem za Titou De la Garzovou.
-Za Titou? -Ano.
Jak víte, jsem rodinný přítel. Paní Elena mě o to požádala.
Je velmi zaneprázdněná.
Chce se ujistit, že Tita je v pořádku.
Zaveďte mě k ní.
Ta dívka nic nejí.
Takže neuškodí, když ji prohlédne lékař.
Tito.
-Bože! -Nevíme, co máme dělat.
Nechce ani otevřít ústa.
Paní Elena nám neposlala žádné peníze.
Takže nevíme, co máme dělat.
Je naprosto dehydrovaná.
Co to děláte? Potřebujete souhlas její matky.
Vážně si myslíte, že to může počkat?
Nemáte právo odvést ji pryč.
Jestli Tita zemře, budete za to zodpovědná.
Vážně chcete nést takové břímě?
Povím o tom paní Eleně!
Tady je.
Vzadu.
Pedro.
Grace!
Přineste kapačku, prosím.
Tatínku.
Kdo je to?
Jmenuje se Tita.
-Uzdraví se? -Ano.
Děkuji.
-Přejete si ještě něco? -Ne, děkuji.
TÁBOR VZBOUŘENCŮ KAŇON SANTA ELENA
Pedro?
Gertrudis?
Dobré ráno.
-Kde to jsem? -Jsi s námi, Pedro.
-Jsi tady už několik dní. -Dní?
Báli jsme se, že se neprobereš.
Máš velké štěstí, Pedro. Jsi naživu.
Celou dobu máš u sebe tu stužku.
Tita. Já musím...
Musím najít Titu.
Gertrudis.
Vezmi mě za ní. Prosím.
Nemůžeme jet do Las Palomas, Pedro.
Teď už ne.
Tvůj strýc je nyní generál a velitel.
Vlastní usedlost tvého otce.
Všude jsou vojáci, museli jsme se stáhnout.
A co můj otec?
Je v pořádku?
To nevím.
Snažte se něco sníst.
Nemůžu odstranit kapačku, když nejíte.
Vím, že mě slyšíte.
Nebojte se.
U mě a Grace jste v bezpečí.
Děkuji.
Nedovolím, aby vám znovu ublížili.
Přísahám.
Jak se cítíš?
Lépe.
Co je s tebou?
Jsem pitomec.
Málem mě zabili.
A k čemu?
Ani jsem neochránil otcovu usedlost.
A zklamal jsem vás.
-Dělal jsi, co jsi mohl. -Ne.
Dělal jsem jednu chybu za druhou.
Byl jsem sobecký.
Podívej, jaké jsem nadělal škody.
Už nikdy neuvidím svého syna.
Prosím.
Pomoz mi získat zpátky Titu.
Podívejme!
Ty máš víc životů než kočka.
Je to tak.
Co teď?
V této době chaosu a nejistoty
se modlíme za všechny, kteří usilují
o návrat míru do Piedras Negras.
Také se modlíme
za majitele usedlostí,
které napadli vzbouřenci.
Lupiči, kteří zneužívají nešťastné situace v této zemi,
aby drancovali a šířili strach.
Žijeme v těžkých časech.
Ale stále důvěřujeme Pánu.
A také důvěřujeme naší armádě,
vedené generálem Felipem Muzquizem.
Kéž jeho světlo prozáří každý kout,
aby vrátil mír do naší milované komunity.
Povstaňte.
Brzy se všechno uklidní.
Tušili jsme, že bez Madera se Villovi vzbouřenci stáhnou.
Jen hrstka se jich ještě schovává v horách, že?
V horách a tady.
Útočí na usedlosti a kradou dobytek.
Dopadneme ty zločince během pár dní.
Generále Muzquizi, dovolíte na slovíčko?
Řekl jsem zcela jasně,
že nemáme o čem mluvit.
Mám snad začít křičet?
Nemyslím, že byste tím přilákala větší pozornost.
Vaše rodina způsobila v Piedras Negras pořádný skandál.
Co chcete?
Chci povolení, aby se moje dcera Rosaura vrátila.
Potřebuju ji na usedlosti.
Vdova po obchodníku se zbraněmi?
Ona nic neudělala.
Když se vaše dcera vrátí, budu ji muset zatknout.
Připomínám vám, že to já jsem udala synovce.
A já jsem za to nechal žít vaši druhou dceru,
tu vzpurnou.
Jsme vyrovnaní.
-Omluvte mě. -Počkat.
Přenechám vám část půdy.
Nabídnu vám dobrou cenu.
Nechtěl bych ji ani zadarmo.
Stálo by hodně peněz, aby tam něco vyrostlo.
Ta půda
je víc vysušená než vy.
Vy jste ničema.
Nezapomínejte, že jste žena.
A jste sama.
Kdybych chtěl,
mohl bych vám všechnu půdu vzít.
Rozumíte?
Felipe.
Ano, drahá.
Svatá Marie, Matko boží,
pros za nás, hříšné, nyní i v hodinu smrti naší.
Zdrávas Maria, milostiplná, Pán s tebou.
Požehnaná jsi mezi ženami
a požehnaný plod života tvého, Ježíš.
Svatá Marie, Matko boží, pros za nás, hříšné,
nyní i v hodinu smrti naší. Amen.
Ta není tvoje, Nicolási.
Jenom se dívám.
Proč je Nicolás ještě tady?
Dohodli jsme se, že odejde.
Potřebujeme muže.
Nedá se mu věřit.
Kdyby byl zrádce, dávno by nás prásknul.
Co ta Muzquizova léčka? Podle tebe to byla náhoda?
-Už jsme o tom mluvili, Gertrudis. -Ale nikam to nevede.
Vím, že o tom nechceš mluvit. Ale mlčením nic nevyřešíš.
-Nepustíme Pedra do Las Palomas. -Proč ne?
Ohrozil by nás, mohli by ho sledovat.
Jak dlouho se budeme schovávat?
Nevím. Dokud nedostaneme rozkaz.
Musíme jednat. Naši lidi čekají, docházejí nám zásoby.
Dej vědět, až se přestaneš litovat.
Rozdělíme zbytek fazolí a kukuřice.
Maso vyudíme.
Slepice brzy začnou zase pravidelně nést.
Nemáme pro slepice moc zrní. Máme ho uložit?
Dejte jim ho. Potřebujeme vejce.
Nezbývá moc vody, paní.
Nevystačí ani na týden.
Nikdo se nebude koupat.
Počkáme, až zaprší.
Pamatujte. Bůh nám nikdy nenaloží víc, než uneseme.
Překonáme to.
Určitě získám úvěr, ale potřebuju vaši pomoc.
Dobře?
Netvařte se tak, zase bude dobře.
Zavřete vrata.
Ano, paní Eleno.
-Pomoz mi. -Jo.
Co se tam píše?
Dcero, každý den je to tady riskantnější.
V Las Palomas nejsi v bezpečí.
Zatím zůstaň tam, kde jsi. Bůh ti žehnej.
Nemůžu se vrátit.
Je to nebezpečné.
Co s tebou bude?
Kdo se o tebe postará?
Nech ji na pokoji.
Potřebuje se vyplakat na hrobu svého manžela.
Doufám, že se brzy vrátí do Piedras Negras.
Já taky.
Tudy.
Posaďte se, prosím.
Dobře.
Přivedl jsem vás sem, abych vám něco řekl.
Je to už dávno,
kdy jeden alchymista objevil první chemický prvek.
Fosfor.
Přišel na to, že při kontaktu s kyslíkem se vznítí.
Tohle je čistý kyslík.
Získal jsem ho rozkladem peroxidu vodíku.
Aby se zápalka vzňala,
potřebujete roznětku.
Jen tak získáte její světlo
a teplo.
Moje babička z kmene Kickapoo
říkávala, že naše duše funguje stejně.
Představte si krabičku zápalek uvnitř každého z nás.
V našem případě
je kyslíkem dech milované osoby.
A roznětkou je potěšení z její přítomnosti,
její teplo.
To potřebujeme na podpálení ohně.
Je velmi důležité najít prostředky, jež rozžehnou náš vnitřní plamen,
abychom prožili smysluplný život.
Jinak ta krabička zápalek
zvlhne, a už se nikdy nevznítí.
V životě jsou okamžiky,
kdy musíme najít novou roznětku.
Jen tak zapálíme oheň a plamen nevyhasne.
Tito, já vím, že jste si hodně vytrpěla.
Ale babička mi řekla, že když vezmeme zápalku
a napíšeme, co nás trápí, uleví nám to od bolesti.
Co kdybychom nejdřív zjistili, proč nemluvíte?
Podívejte.
Chtěla byste to napsat?
Jsi připravený?
Postarej se o mou sestru.
Myslíš, že mě bude ještě chtít?
To doufám.
NEMLUVÍM, PROTOŽE NECHCI.
Brownovi došlo, že tento projev vzpoury
je prvním Titiným krokem na cestě za svobodou.
A odvážil se doufat, že on by mohl být Titinou roznětkou.
Prosím.
Dobrou chuť. Dobrou chuť, Alexi.
Co to je?
To je jídlo, Alexi.
Vynikající jídlo.
Je to rostbíf. Máš ho moc rád.
Teď už ne.
Nic jiného nemáme.
Jez, Alexi. Je to moc dobré.
-Vypadá to odporně. -Chlapče.
-Nebudu to jíst. -Tak odejdi od stolu.
Běž do svého pokoje.
Doktore.
Nechte ho být.
Můžu to sníst?
Tita už od dětství nesnesla, když někdo hladověl.
Pomohla jsi mu! Vzal si tvou klisnu!
Když ho chytí, je po nás. Varoval jsem tě!
Nedal se zastavit, Juane.
Pedro tady teď velí, nebo co?
Odkdy jsi proti mně?
Nejsem proti tobě, Juane.
Ale z toho chlastu a porážky neuvažuješ jasně.
Juane!
-Juane! -Co je?
Nicolás!
Vzal tvého koně a pušku, odjel!
Já říkala, že je to krysa!
Musíme odtud vypadnout.
Parchant jeden!
Rozbijte tábor! Odjíždíme!
-Jo! -Rychle!
Pospěšte si! Seberte věci!
Honem!
Dobrý večer.
Promiňte.
Vzpomínám si, že moc ráda vaříte.
Pro vaše zotavení je důležité, abyste něco dělala.
Tak mě napadlo, že byste to třeba chtěla zkusit.
Naše kuchyň je vám k dispozici.
Kdykoliv budete chtít.
Stačí zapálit.
Jsi smutná, holčičko.
To je samozřejmé.
Hodně jsi ztratila.
Nemusíš vařit, jestli se na to necítíš.
Ale záleží jen na tobě, zda budeš opět šťastná.
Nedovol, aby tvé štěstí záviselo na někom jiném.
Doktore!
Máme dost dřeva.
Co to děláte?
Chci zjistit, jestli ještě umím stavět.
Alexi, pomůžeš mi?
-Ano! -Pozor, Alexi!
Připravíme Titě překvapení.
Tady. Pozor.
-Tak co? -Ano.
-Kolik? -Dva.
Generále!
Byl tady tábor, ale už jsou pryč.
Odešli nejspíš před pár dny.
Jeďte do hor a najděte toho zrádce.
Nevracejte se sem bez něj.
Tentokrát ho osobně oběsím na stromě.
Jedem!
Jeho pusťte.
Možná jsem žvanil, ale ne lhář.
Řekl jsem vám, že váš synovec žije.
Nechci vaše peníze, generále.
Tak co chceš?
Chci se přidat k vaší bandě zlodějů krav.
Nic takového není.
To jsou všechno jen řeči a pomluvy.
Jistě.
Jsou to jenom vzbouřenci,
kteří drancují statky.
Vy o tom vůbec nic nevíte, že ne?
Děkuju.
Jsem velmi šťastný, že slyším váš hlas.
Květy amarantu jsou úžasné.
Ano.
Jsou krásné.
Natrhejte je, jestli chcete.
Lidé kmene Huichol jim říkají wa'vi.
Považují je za posvátné, protože odolávají suchu.
Jejich obecný název pochází z řeckého slova amarantos,
což znamená "květina, jež neuvadá".
-Radosti. -Přesně tak.
Můžete je použít i do radostí.
Smím do vaší kuchyně?
Je vaše.
Děkuji.
Na přípravu radostí
nejdřív musíte usušit laty a získat amarantová semínka.
Přidáte rozinky, oříšky,
dýňová semínka a arašídy. Dáte je do hrnce
a necháte pražit na mírném ohni.
Ve druhém hrnci rozpustíte větší množství hnědého cukru.
Pak přidáte med a pár kapek citrónu.
Smícháte s praženou směsí a přidáte čistý amarant.
Vše pečlivě promícháte
a naplníte tím formu na radosti.
Když Tita okusila sladkost hnědého cukru a medu,
pocítila u srdce teplo.
Úlevu. Pohlazení.
Možná to bylo znamení, že její osud
je úplně poprvé
v jejích rukách.
AMARANTOVÉ RADOSTI
Cikády zpívají
Hvězdy svítí
Cikády zpívají
Spinkej
Jmenovala se Emma.
Zemřela při porodu Alexe.
Placenta srostla s dělohou. Nedokázal jsem ji zachránit.
Byla to úžasná žena.
Teď, když někoho vyléčím,
vrátí se mi kousek toho, co jsem ztratil.
Musím se přiznat,
že když jsem vás přivezl sem, bál jsem se, že ztratím i vás.
Tito.
Vím, co jste cítila k Pedrovi Muzquizovi.
A vím, že truchlíte.
Ale věřte mi.
Každá bolest,
ať je sebevětší,
jednou pomine.
Život je velkorysý.
Vždy nám dá šanci být znovu šťastní.
Dobrou noc.
Delfino.
Vždyť vás popravili.
Jestli někdo zjistí, že jsem naživu,
zabijí mě doopravdy.
Přišel jsem pro Titu.
Slečna už tady není.
SAN ANTONIO TEXAS
-Dobré odpoledne. -Vítejte.
Děkuji.
Mému příteli vaše návštěvy velmi prospívají.
-Račte. -Děkuji.
Jak se vám daří, pane Pedro?
Ta zatracená nemoc.
Říká se, že postihuje jen nádeníky.
A podívejte se na mě.
Umírám jako nádeník.
Tyfus si nevybírá.
A co ty?
Jak se ti daří?
Jsem smutný, když tě takhle vidím.
Je načase, abys začala nový život.
Ne, nikdy na Pedra nezapomenu.
Budu celý život truchlit.
Stejně jako moje matka.
Omlouvám se.
Nechtěla jsem, abyste byl smutný.
Tvé...
Tvé návštěvy mi přinášejí úlevu.
Rosauro, jsi velmi mladá.
Musíš žít dál.
Vím, že pro mě chcete to nejlepší.
Ale já nevím jak.
Dobré odpoledne.
Líbí se vám to?
Jsem nadšený.
Alex bude mít velkou radost.
Musím vám velmi poděkovat.
To já děkuji za co, co jste pro mě udělal, doktore.
Souhlasila byste, abychom si tykali?
Jistě.
Ano.
Přemýšlela jsem.
Nechci se vrátit do Las Palomas.
Jsem tady šťastná.
Cítím se svobodná.
Možná to byl pocit štěstí, který Tita do radostí vnesla,
jenž přiměl doktora Browna jednat.
Byl si jistý, že on může být roznětkou, kterou Tita potřebuje.
Zůstaň, jak dlouho chceš.
Děkuji.
Byl připravený opět milovat.
Tito.
Můžu s tebou mluvit?
Jistě.
Pojď.
Nechci tě rozrušit,
ale už nějakou dobu ti toužím něco říct.
Je to zvláštní.
Když jsi sem přišla, měl jsem se o tebe starat.
Ale to ty jsi mě vrátila do života.
Jsem odhodlaný čelit tvé matce a následkům, které to může mít.
Protože vím, že si zasloužíš být šťastná.
Myslím, že ti to štěstí můžu dát.
Tito.
Vezmeš si mě?
To odpoledne,
bezpečí, péče a něha, jakou nikdy předtím nezažila,
pomohly Titě se rozhodnout.
Ano.
-Ano? -Ano!
Ano.
Kdo se chce nechat zabít?
-Táhni odtud, Nicolási! -Nejdřív si vezmu, co je moje!
Na statek nikdo nevkročí!
Chráním tenhle dům s odvahou, jakou ty nikdy nebudeš mít!
Uklidněte se.
Paní!
Nesahejte na tu dívku!
Vezmi si ji. Je tvoje.
Nechte ji!
Nechte ji, zvířata! Pusťte ji!
Schválně, jestli znáte tuhle.
Jsem dlouhá jako silnice.
Procházím poli i mlýny.
Ale nejsem muž ani žena.
Má to nohy?
Nemá to nohy, ale umí utíkat.
Proud?
Skoro.
-Řeka? -Správně, Alexi!
Věděl jsem to, vyhrávám!
Věděl jsem, že to uhodneš.
-Ty radosti jsou moc dobré. -Jsou výborné, Tito. Děkuju.
-Děkuju, Tito. -Děkuju.
-Děkuju, že jsi je připravila. -Ještě čaj?
Pro mě ne, děkuji.
Rozluč se, Alexi. Je načase jít spát.
Můžu si vzít ještě jednu?
Měly být pro nás všechny.
V kuchyni jsou další, dojdi si tam.
Ale nejdřív tě zlechtám!
-Pomoz mi, Grace! -Už běžím! Tak pojď.
-Už je pozdě. -Prosím.
Ať nenachladneš.
Tati! Tati!
Proč musím jít do postele?
Musíš jít do postele, protože jsi malý.
Ale zítra si budeme hrát.
-Slibuješ? -Ano.
Půjdu do postele, ale jen když půjdeš se mnou.
Dobře. Tak jdeme.
Cítíš se dobře?
Ano. Jistě.
Mám tě odnést?
-Odnes mě. -Ano?
Tak pojď.
Hned se vrátím.
-Tati, dám ti hádanku. -Tak schválně.
Proudí to mlýny...
Takhle to není.
Dobře, začnu znova.
Proudí to přes pole...
Pedro prý nesnesl, když viděl Titu v náručí jiného.
V ten večer mu to zlomilo srdce.
Z lásky, kterou k ní cítil, se stala žárlivost a zášť.
Ale já vím, že to není pravda.
Právě oné noci
si uvědomil, že jeho přítomnost vnese do Titina života trápení.
V tu chvíli
měl Pedro srdce rozervané na kousky,
ale učinil těžké rozhodnutí obětovat svou lásku,
aby Tita mohla být šťastná.
Jedem!
Dělej, jedem!
Jedem!
PODLE ROMÁNŮ "JAKO VODA NA ČOKOLÁDU" A "TITIN DENÍK"
LAURY ESQUIVELOVÉ
-Delfino? -Jde o vaši matku.
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE
Milost podepsaná samotným prezidentem republiky.
Co tady děláš, Tito De la Garzová?
Kde je Fina? Nesahej na mě!
Dejte si pozor, doktore. Tita vám může zničit život.
Nikdy ho nepřestane milovat.
JAKO VODA NA ČOKOLÁDU
České titulky Barbora Knobová Iyuno 2026