Etter at Pedro flyktet og Robertito ble hentet-
-fant ikke Tita lenger kjærlighet og glede i matlaging.
Hun følte seg tom, fortapt i en verden uten lukt.
Dette har ikke engang noen lukt.
Men du har jo ikke lenger noen å gi smak til.
-Det er godt. -Her gjør vi ting korrekt, Tita.
-Her er det bønner. -Jeg er ikke sulten. Kast det.
Nei, Fina, ikke kast det. Vi trenger all maten vi har.
Bandittene kommer!
Gjem dere og ikke lag en lyd!
Vil de ta seg inn, blir det over mitt lik.
Jeg er redd.
Fader vår, du som er i himmelen. Gud være oss nådig.
Slutt. Du må være stille.
Jeg kommer til helvete. Jeg kan ingen bønner.
Moren min kan få for seg å gjøre noe dumt.
Hva gjør dere her? Hva vil dere?
Vi er sultne. Vi trenger mat.
Her er det ingen mat til onde mennesker.
Kom igjen.
Ingen setter en fot i huset mitt!
Se her!
Jeg skyter godt og er hissig.
-Rolig. -Hvis tur er det nå?
La oss respektere hverandre. Du ser at hånden min ikke skjelver.
Ikke bry dere om henne. Gå inn og ta alt.
Kom deg ut av huset mitt!
Kom deg ut, sa jeg!
Mamma!
-Er du gal? -Her skal ingen bli skutt.
Crispín...
Vi kjenner hverandre og har brutt brød.
Derfor ber jeg deg om å roe deg ned.
Her skal ingen bli såret, og ingen skal dø.
Benito og don Jorge.
Vil dere virkelig gjøre dette?
La huset være i fred.
Ta det dere kan, og sett dere på hestene deres.
Kom igjen.
Ikke verst. Det var et godt bytte.
-Beklager at vi forstyrret, patrona. -Nå drar vi!
"Patrona".
Fornedre meg aldri mer foran andre.
Han har ikke spist siden vi forlot gården.
Iblant tror vi at de ikke spiser, men små barn trenger ikke mye.
-Jeg vet ikke hva jeg gjør galt. -Det er derfor jeg er her.
Barnet vil ikke spise.
Han trenger fred og ro.
Han spiser ikke når han er opprørt.
Han spiser! Nå spiser han.
Når sorgen blir for dyp
Tenk på meg
Når du føler tårene komme
Tenk på meg
Da vil du forstå at jeg forguder
Den guddommelige silhuetten din
Din uskyldige munn
Ungdommen din
Den lærte meg om synd
Når jeg kommer tilbake, skal ingenting få skille oss.
Hjelp meg! Hjelp meg, vær så snill!
-Hjelp! -Ro deg ned.
Hjelp meg!
Hva skjedde?
Det var så mange av dem. Vi så dem ikke komme.
De ropte: "Hvor gjemmer dere dem?"
De gikk inn i huset uten lov.
Hvem da?
De pisket barna for å få vite hvor opprørerne var.
Men de fant dem ikke.
Så gikk de etter kvinnene. De rev i undertøyet mitt.
Vet du hvilket regiment det var, eller hvem som hadde befalet?
De tok ordre fra en som het Múzquiz.
-Angrep obersten deg? -Nei.
Han bare lo av det de gjorde mot oss.
Kom, bli med meg.
Hjelp meg å vaske av henne.
-Jeg skal drepe obersten. -Ja, og alle soldatene hans.
Død har han ingen verdi.
Ikke i live heller. Han fortsetter bare slaktingen.
Vi tar ham til fange og presser ham for planene de har mot oss.
-Hvordan kommer vi til ham? -Jeg vet ikke, men vi finner en måte.
Den eneste måten er å kidnappe hans kone og sønn.
-Det er ikke familiens feil. -Det skremmer ham.
Jeg måtte flykte fra udyret fordi han ville drepe meg.
Det er hans feil at jeg ikke kan treffe Tita eller sønnen min.
Men det må ikke handle om personlig hevn.
-Dette er større enn oss alle. -Det er ikke personlig.
Nå holder det!
Vi går for Múzquiz.
Husker du hvilke urter det var i, Fina?
Jeg har jernteppe. Husker du ikke?
-Er disse gamle? -Nei, de lukter godt.
-Jeg lukter ingenting. -Tita.
Om vi jobber hardt, får vi en ny avling og mer frukt.
Gården blir aldri den samme, selv ikke med en ny avling og frukt.
Jeg husker ikke om det skal være koriander i.
-Går det bra? -Ja da.
I Nachas oppskrift står det-
-at til chorizo norteño tar man åtte kilo svinekjøtt-
-og to kilo grisehoder.
Man varmer opp eddik-
-og legger i en kilo tørket chili uten frø.
Den dagen fulgte Tita oppskriften til punkt og prikke.
Hun fikk ikke lyst til å eksperimentere med urter-
-en teskje spisskummen eller litt ekstra salt.
Tita følte seg fortapt og tom.
Det var ingenting i henne som kunne gi retten smak.
Så godt det lukter, Tita! Lukt.
Nå gjør vi klar pølsene.
"Press ordentlig for ikke å slippe inn luft."
-Er du klar? -Jeg er klar.
Det trengs en kanon for å sprenge porten.
-Kamerater! -En kanon?
Valente har noe å fortelle. Sett deg der.
Vel... Fortell.
Som dere ser, er jeg på den gode siden nå.
Hvorfor deserterte du?
De svina drepte broren min.
Han var revolusjonær.
Mannskapet vet at obersten har en elskerinne.
Hun bor i et hus han kjøpte. Han drar dit for å slappe av.
Der røyker jævelen sigarer og drikker.
Han kontrollerer elskerinnens liv. Hun og tjenestepiken går aldri ut.
Hver torsdag klokken seks er han der. Múzquiz er gal etter henne.
Det er torsdag i morgen.
Nei, ikke tale om.
Vi trenger en uke til å planlegge.
En uke så svinets menn kan drepe og voldta kvinner?
Vi gjør det i morgen.
Hvem er det?
God kveld, patrona. Hvordan går det?
Dette er bortkastet tid, Nicolás. De har allerede tatt alt.
Jeg er ikke her for å stjele. Beklager at jeg kommer så sent.
-Hva vil du? -Jeg har verdifull informasjon.
Men jeg vet ikke hva jeg skal gjøre med den.
-Jeg sa jo at det ikke ville gå. -Hun har vært punktlig og ærlig.
-Jeg ser at hun er en god amme. -Men gutten misliker melken hennes.
Han slutter ikke å gråte.
-Er han syk, går vi til legen. -Han er bare sulten.
Du sa jo at det holdt med det lille han spiste.
Han spiser ikke. Brystene mine verker. Melken sitter fast.
Det har aldri skjedd før.
Han savner morens melk.
Jeg er moren hans og har aldri ammet ham.
Han drakk te og maisgrøt, men aldri morsmelk.
Da savner han en annen ammes melk.
Først drakk han, men ikke nå lenger. Det han får i seg, kaster han opp.
Jeg orker ikke mer. Du får finne en annen amme.
Vær så snill, vent. Vent!
Be mamma om å la meg dra hjem.
Tita må gi ham maisgrøt. Den spiste han. Vær så snill!
Hva er det der?!
Hva har du gjort, Tita?
Det er et dårlig tegn.
-Det er et dårlig tegn. -Ikke vær overtroisk, Fina.
Trykket du ut luften? Hva gjorde du?
Du gjorde det med vilje, ikke sant?
Ikke spill dum, Tita de la Garza.
Roberto?
Roberto!
Roberto! Å nei.
Nå har vi ingenting igjen.
Du ødela all maten vi hadde.
Señora! Du har mottatt et viktig telegram!
Du har mottatt et telegram.
Robertito er død.
Kom hit. Kom hit!
Jeg lar ikke sorg ta over huset! Hører du?
Det nytter ikke å gråte. Vi har mye å gjøre.
Jeg snakker til deg, Tita de la Garza! Hører du ikke?
Ikke nå lenger.
Hadde jeg fått bli med dem, hadde ikke dette skjedd.
Det er Deres skyld at Robertito er død.
Tita de la Garza, kom tilbake!
Kom hit, Tita!
-Pedro? Pedro! -Jeg gjør det.
Ikke dra!
Du vet hva som skjer med familien min om de tar deg der.
-Det gjør de ikke. -Tenk om! Hva skjer med planen vår?
-Om du ikke kommer tilbake, hva da? -Det gjør jeg.
Du rekker ikke å ri dit og tilbake.
-Kanskje jeg dør. -Jeg kan dø.
I så fall vil jeg se Tita og sønnen min en siste gang.
Hoppla.
Helvete.
Hva er det?
-Hva? -Robertito!
Går det bra med ham? Hva skjedde med Robertito?
De var redde for at obersten skulle gjøre noe, så de flyktet til Texas.
Hva?
Han ville ikke spise lenger.
Robertito er død.
Nei, nei...
Det er ikke sant.
Han drepte ham.
Det var onkelen min. Onkelen min drepte Robertito!
Tilgi meg.
Pedro. Hvor skal du?
Pedro!
Den dagen mistet Pedro all kontroll.
Smerten i ham fortrengte all fornuft.
-Den drittsekken! -Kom igjen.
Pedro! Kom tilbake!
I det øyeblikket var hans eneste plan å hevne sønnen sin.
Jeg har alltid følt at selv om Pedro hadde fulgt planen-
-hadde resultatet blitt det samme.
-Hvem gjorde dette? -Múzquiz.
Men andre mener at det var Gertrudis' skyld.
At hun provoserte frem kuleregnet fra Múzquiz.
Tror dere vi er idioter?
-Du drepte sønnen min! -Nei, du drepte ham.
Jeg tror ikke engang de som var der vet nøyaktig hva som skjedde.
Kom dere ut!
Vi vet bare at Múzquiz og mennene hans ventet på dem.
Pedro!
De tok Pedro til fange-
-og de brøt ikke avtalen med doña Elena.
Holdt han ordet sitt?
Gertrudis er i live. Hun rømte.
-Hva med Pedro Múzquiz? -Militæret tok ham.
Det er mer enn nok for meg.
Det er ikke nok. Du gir meg bare halvparten.
Når jeg har bekreftet det du sier, gir jeg deg resten.
Betal meg det vi ble enige om.
Ikke prøv å stille krav, Nicolás.
Tita.
Tita, se hva jeg fant.
-Det er det du liker. Spis. -Jeg vil ikke.
Du har jo ikke spist noe.
Du er iskald. Du får lungebetennelse.
Det er varmere inne. Kom igjen.
Jeg vil ikke, Fina.
Bare la meg være i fred.
Tita, du må gå inn.
Moren din venter på badet sitt.
Tita de la Garza.
Hvorfor tenkte jeg ikke på det?
Hun skal få badet sitt.
Badet er klart, mamma. Det er akkurat som du liker det.
-Lavendelen hjelper deg å sove. -Hva driver du med?
Skal jeg kle på deg? Du klarer det jo ikke selv.
Kom igjen før det blir kaldt. Kjenn så deilig!
-Med oljen du elsker. -Ro deg ned!
-Skal du ikke ned i badekaret? -Rolig!
Jeg har verken krefter eller lyst til å tjene deg mer.
Det er over. Jeg er ikke slaven din.
-Tenk om de dreper ham. -Pedro tilhører familien hans.
Han er tross alt oberstens nevø.
-Vi burde ha hentet ham. -Slutt å tenke og legg deg ned.
Si fra når du er klar.
Fortell meg noe. Gi meg noe annet å tenke på.
Hva kan jeg fortelle deg?
Tenk om de lot oss flykte.
Ikke forvirr meg mer. Hodet snurrer nok allerede.
Bit i denne.
Er du klar?
Tita visste det ikke-
-men den dagen skulle livet hennes forandre seg fullstendig.
Tita.
Pedro er på sykehuset.
Han er alvorlig skadet.
-Skjøt de ham? -Ja.
-Ikke lyv for meg. Han er død. -Jeg sa jo at han er såret.
-Er han bevisst? -Jeg vet ikke mer.
-Hvor er han? -På San Carlos-sykehuset.
Skynd deg. Vi må dra med én gang.
Hvor lang tid tar det til sykehuset? Kjør så fort du kan.
Dette er ikke San Carlos-sykehuset!
-Mamma? -Kom ut, er du snill.
Mamma?
Hva er det som skjer? Mamma?
De får det bra her.
Hvorfor gjør dere dette?
Hvorfor hater De meg så mye?
Mamma!
Slipp meg! Vær så snill! Mamma!
Mamma!
Hjelp meg, mamma!
Mamma!
Legg an!
Sikt!
Kanskje vi kan være sammen en dag.
Kanskje. Ja.
Alene, uten din kjærlighet
Vandrer jeg her
Jeg elsker deg.
Skyt!
Selv himmelen gir meg ingen svar
Når jeg spør etter deg
Når jeg sover om natten
Drømmer jeg at vi er der
Vi to, side om side
Mot himmelen så blå
Men når jeg våkner
Er himmelen rød og du er ikke der
Jeg skal lete etter deg og om jeg finner deg
Ja, om jeg finner deg Kom tilbake til meg
For lenge siden innså jeg at ingen historie er helt sann eller falsk.
Ingen vet nøyaktig hvordan det skjedde.
Noen sier at Pedro ikke kunne forlate verden uten Tita-
-fordi sjelene deres for lenge siden smeltet sammen for alltid.
Pedro...
BASERT PÅ ROMANEN AV LAURA ESQUIVEL
Tekst: Audun Bie Iyuno