Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Søndagen etter julaften
dro jeg til flyplassen for å dra til Vegas og opptre.
Flyet var en time forsinket. Så ble det tre timer forsinket.
Så ble flyet fem timer forsinket.
Så ble reisen avlyst,
noe som avlyste opptredenen i Vegas
som folk hadde gitt billetter til i julegave.
På grunn av den dritten
har jeg valgt å bruke de neste 20 minuttene av opptredenen min
på det forpulte flyselskapet,
flyreiser, folks oppførsel på det forpulte flyet,
og all den dritten.
Town Biz, det er det som skjer.
Ok.
Først og fremst vil jeg starte fra innsiden og ut.
La oss snakke om de jævla setebeltene.
Først og fremst vil jeg si: American og Delta, gud velsigne dere.
Dere vet ikke hva ti centimeter til har å si for en som meg.
Men jeg vet ikke hvilken mann
designet de jævla beltene til å begynne med.
Hvorfor...?
Hvorfor er denne stroppen så lang, men denne bare fem centimeter lang?
Du må være et slangemenneske for få denne jævelen...
Jeg ødela nesten ryggen i forsøket på å spenne fast setebeltet.
Og ber du om en forlengelse, oppfører hun seg som det er en dophandel.
"Her, ta den." Hva faen?
Hvorfor fester ikke jævelen seg i midten?
Gir ikke det mer mening?
Jo!
For folk blir feitere i USA,
og de må rette seg deretter, amen.
Forholdet mellom brett og pupper.
Nei. Det funker heller ikke for meg.
Store pupper er tilbake, og de er her for å bli.
Jeg synes bare at flyselskapet må gjøre noen justeringer.
Skjære til brettet eller noe.
Nei, det er diskriminering. Drit i det.
Kunngjøringen de kommer med når en nødssituasjon oppstår på flyet.
De sier: "I et nødstilfelle
kommer en maske ned.
Plasser masken over din egen munn før du prøver å hjelpe noen andre."
Vet du hva? Enkelte ting trenger man ikke si.
Selvsagt setter jeg den på meg selv først!
Hva faen tror du dette er?
Jeg kjemper for livet oppe i disse jævla skyene, for faen!
"Jeg skal hjelpe. La meg komme meg til rette først."
Så sier de:
"Plasser masken over munnen og pust normalt."
Vi stuper til bakken, kjerring!
I 1255 kilometer i timen! "Pust mer normalt"?
Jeg er i hundre. Jeg skal til å knivstikke alle jævlene her inne.
"Puste normalt"? Hva faen?
Så sier de:
"Oksygen flyter gjennom masken
selv om posen kanskje ikke blåses opp."
Denne hurpa tror vi er dumme,
hun sier bare hva som helst.
Vi skal dø.
Det er ingenting du kan blåse på eller i,
ikke en ballong, ikke en pose,
ikke en pikk, ingenting,
som ikke vil hovne opp og...
Hurpa vil bare at vi skal legge masken over munnen
for å dempe skrikene mens vi stuper. Hun vil ikke høre sånt.
"Vi kommer til å dø! Å, faen!"
Hun vil ikke høre det.
Mine damer og herrer...
...jeg vil dere skal vite at flyreiser er tryggere enn noensinne.
"Hvorfor, Luenell?"
Jeg skal si det.
Fordi jeg, Luenell, er oppe i den forpulte himmelen og regulerer
akkurat som jeg gjør på bakken.
Det stemmer.
Jeg er selvutnevnt,
uoffisielt luftpoliti.
Jeg har vært i oransje beredskap siden 9/12.
Oransje alarm.
Jeg ser alt som beveger seg på det jævla flyet.
Det første jeg gjør når jeg går om bord,
er å stikke huet inn i cockpiten.
Ja, jeg vil se hvem som kjører vogna.
"Står til? Har dere sovet nok?
Ingen som krangler med kona eller noe?
Ok."
Jeg...
Jeg sitter ved midtgangen.
I tilfelle noe skjer.
Jeg lar meg ikke holde igjen ved det jævla vinduet.
Svarte folk, husker dere da vi pleide å si "holde igjen"?
"Jævelen holdt meg igjen på spritsjappa.
Jeg kom nesten for sent på jobben."
Jeg tror jeg skal bringe tilbake noe av den gamle slangen.
For de unge gutta jeg har meg med
sier at jeg er skjødesløs i kjeften.
De sier at jeg har en brutal uttrykksmåte.
De sier at jeg sier "pule" for ofte.
Og jeg har prøvd å fortelle morapulerne: "Hør her.
Jeg er glad i deg.
Og jeg vil gjerne elske med deg.
Jeg vil gjerne at du elsker med meg.
Men skal jeg være helt ærlig,
vil jeg bare bli pult før jeg går om bord på flyet.
For som den store profeten Tupac Shakur sa:
'Jeg er bare i byen i en natt, snuppa. Er du med?
Jeg farter mye rundt.'"
Det er en haug små morapulere der ute fordi... Gjett hvorfor?
Jeg har luddere
Med ulike retningsnumre, retningsnumre
Jeg har luddere
Luddere
Hvite folk, hvis dere ikke kan den sangen, er det en gammel spiritual.
Skrevet og fremført av den store gospelsangeren Nate Dogg.
Dere kan ikke vite alt, for faen.
Om bord på flyet er det visse atferdsmønstre
jeg gjerne vil ta opp.
For det første...
Vent litt. Beklager.
Disse kannabisvingummiene, altså.
Nei, ikke spis den lille bamsen.
Den lille bamsen, den lille vingummibamsen,
hold deg unna henne. Hun er djevelen.
Men vent litt.
Tilbake til...
Ok, munnen min... Jeg sier "pule" for ofte,
så jeg prøvde å blidgjøre den unge morapuleren
og sa: "Jeg skal ikke si 'pule' så ofte."
Jeg vil bringe tilbake den gamle frasen vi brukte før.
Jeg vil bringe tilbake "gjøre det".
Det pleide å være alt som skulle til.
Husker dere, gutta bare...
"Vil du gjøre det?"
Kjerringene bare: "Å ja."
Vi snakket med venninnene våre på telefonen
og sa: "Jeg tror jeg skal la ham gjøre det med meg."
Og jeg vet at det er noen av dere her som er heldige nok
til å dra hjem med noen andre som er her,
og kanskje du sovner.
Men grytidlig om morgenen dukker min dype stemme opp i hodet ditt,
og kanskje du vekker partneren din, ser på ham og sier: "Hei, vi gjør det."
Og det er best dere gjør det,
for det er det mennene snakker om hvis dere ikke vil gjøre det.
Dere bør gjøre det når de vil det.
Ok.
Som uoffisielt luftpoliti...
...tar jeg jobben min på rammeste alvor.
Og det er visse atferdsmønstre
som må konfronteres på flyet, synes jeg.
Først vil jeg bare si at jeg misliker dere forretningsjævler.
Dere setter dere med den stive ræva deres
og sitter kanskje ved siden av meg ved vinduet,
så spenner dere beltet, senker brettet, legger laptopen på det...
Fem jævla timer på flyet fra Oakland til faens New York,
og hele tida sitter jævelen og...
Hele jævla reisen!
Jeg satt ved siden av en av disse gærne jævlene for ei uke siden,
og jeg spurte: "Unnskyld, tar du metamfetamin?"
For denne morapuleren tittet ikke ut av vinduet.
Han drakk ikke vann.
Han gikk ikke på do.
Han så ikke på meg.
Han spiste ikke en dritt. Han lente seg ikke tilbake.
Han hørte ikke på musikk.
Jeg så på den jævla laptopen.
Bare masse pisspreik.
"Hva faen er egentlig all den dritten?"
I tillegg
føler jeg
at om du går inn i et lukket rom,
som for eksempel en seterad på et fly
eller en kirkebenk eller et kinosete,
men for det meste seterader på fly...
Om du er inntrengeren som kommer inn
og setter deg der andre må slippe deg inn,
er det din jobb som et jævla menneske
å i det minste anerkjenne tilstedeværelsen til morapuleren du sitter ved siden av.
Ikke lat som om du ikke sitter ved siden av et helt menneske.
Det koster deg ingenting å si: "Hei. Hvordan går det?"
Det betyr ikke at jeg vil snakke med deg hele veien til Boston.
Jeg vil ikke se et bilde av hunden din eller noe sånt.
Jeg sier bare at du bør snakke.
For om noe skjer, kommer du til å henge rundt halsen min.
"Hjelp meg! Redd meg!"
"Nei, du skulle ha snakket. Du husker meg jo ikke. Jeg er ikke her.
Jeg eksisterer vel ikke?
Drit og dra. Klar deg selv. Lykke til. Du får klare deg selv."
Og ja, hvite folk, jeg snakker til dere.
Jeg har en greie, ok?
Jeg har en greie. Jeg liker å fly
med vinduskjermen oppe.
Ikke bare her borte.
Her også.
"Jeg er luftpoliti, for faen. Og alt dette er mitt.
Hele denne raden er min."
Jeg liker å se flyet lette
og lande.
Jeg føler at jeg har noe med det å gjøre.
Og turbulens også.
Kommer turbulensen, ser jeg ut av det jævla vinduet.
"Luenell, du kan ikke se turbulens."
Hvordan vet du om du ikke ser? Kanskje jeg er kjerringa som ser den
og sier: "Ser du? Turbulens. Som jeg sa."
Av og til sier jeg kanskje "sidepanel".
Sier jeg det,
gjør vingummien at jeg tenker tre ulike tanker
på samme jævla tid og må ta...
Men jeg vender tilbake til det jeg snakker om.
For en måned siden satt jeg på første klasse.
Og det tok forresten lang tid
før denne Øst-, Vest- og Nord-Oakland-kjerringa
kunne kreve plass på første klasse hvor enn jeg reiser.
Men tro meg, om du ser meg, var det faen meg sånn jeg kom hit.
Og jeg visste at noe måtte forandre seg.
Jeg ble lei av å gå på flyet og gå forbi vennene mine.
"Hva skjer, Ced? Står til, D.L.?
Ja, jeg sitter i 36C.
Hva faen?
Vi skal opptre sammen. Jeg må snakke med folka mine."
For et par måneder siden...
La meg ordne dette kjapt.
For et par måneder siden...
Du sitter på første klasse og har en cocktail.
Jeg sitter ved midtgangen og gjør jobben min som luftpoliti.
Stikker nesa i alles saker, for hør her,
mens alle kødder rundt og kobler seg på Internett,
lager jeg et mentalt kartotek over alle morapulerne som kommer om bord.
Dame med to barn.
Sidepanel.
Ok.
Denne delen av opptredenen heter "Hva svarte kvinner tenker."
Jeg vil ikke gjøre dette til en rasegreie.
Jeg sier bare... Ok, hvite damer og andre,
hvis du kommer til et sted velkledd,
hvis du er i frossenmatavdelingen i en matbutikk,
eller på en flyplass og skal på et fly,
og du er fullt påkledd og babyen ikke har sokker,
setter svarte kvinner seg i et hjørne og snakker dritt om deg.
Vi bare:
"Se, den lurvekjerringa kledde ikke sokker på babyen.
Jævla hurpe. Se på det skallede huet. Det er kaldt her inne. Han trenger lue."
Vi dømmer dere hardt som faen.
Men dere skal ha...
Jeg vokste opp
og så alltid
én sko på gata.
Og jeg lurte på:
"Hvor er den andre jævla skoen?
Hvorfor falt ikke begge skoene ut? Jeg forstår ikke."
Og så fikk jeg barn.
Og dere fikset dette med barnesikring
for noen år siden.
Men før det?
Øyeblikket disse jævlene kunne strekke seg ut av barnesetet,
skjøv de ned vinduet
og kastet skoen sin ut av det jævla vinduet!
Og de jævla sokkene også.
Og du visste ikke en dritt før du kom til den forpulte kirka,
og denne lille morapuleren sitter barbent i baksetet!
"Hvor er den jævla skoen din?"
Så jeg skjønner det nå.
Heldigvis var denne kvinnens barn kledd til min tilfredsstillelse.
Og de var søte også.
Jeg bare: "Å... så nusselige"
Den neste som gikk om bord er en cowboy.
"Hei sann."
Du trenger ikke være ensom
På FarmersOnly.com
Så har vi en militærmann.
"Ok, pensjonert."
Marinemann.
"Takk for tjenesten."
"Ok. Se på disse føttene. Åpenbart transseksuell."
"Hei, jente."
En hvit kvinne går om bord.
Og hun setter seg...
Hun setter seg ved siden av meg.
Og det første hun gjør, er å dra for vinduskjermen.
Jeg tenker: "Nå må jeg ta meg av denne hurpa."
For den skal opp igjen.
Så jeg bare...
"Unnskyld meg.
Kan du løfte skjermen igjen?"
Hun så på meg og sa: "Hvorfor?"
Og jeg sa:
"Kall det angst eller hva du enn vil,
men jeg liker å se at flyet letter og lander.
Hva om noe kommer mot oss?"
Og hun sa: "Hva skal du gjøre om det skjer?"
"Da vet jeg når jeg skal begynne å skrike.
Åpne vinduet nå."
Jeg strakk meg over henne og åpnet den for henne.
Hun sa: "Herregud, du er i mitt private område!"
Og jeg sa: "Kjerring...
...om du ville ha et privat område, skulle du ha leid privatfly,
for alle på dette jævla flyet er i hverandres private område.
Liker du ikke det... Hva?"
"Hun..."
"Jeg..."
Det er visst ulovlig å miste besinnelsen på et fly,
selv om flyet ikke har lettet eller noe.
Fordi jeg tar jobben som selvutnevnt luftpoliti på ramme alvor,
lovte jeg å la være...
...å si noe mer til hurpa i løpet av den ene timen
fra Oakland til Las Vegas.
Men det jeg gjorde... Husker dere at jeg skulle bringe tilbake gammel slang?
Ja!
Noen av dere gjenkjenner kanskje denne.
Det jeg gjorde, var at jeg snudde meg
og stirret et hull i siden av det hurpetrynet
hele veien til Las Vegas.
"Ja, snu hodet, hurpe.
Jeg sitter og ser på trommehinna di, hurpe.
Snu det jævla hodet ditt."
Hater dere ikke sånt? Som når noen avskjærer deg
og du tar igjen morapuleren i lyskrysset,
og du vil gi dem fingeren, men de nekter å se på deg.
"Se på meg, din lurvete morapuler! Faen ta deg!"
Ok, vent...
Mine damer og herrer,
jeg står foran dere i kveld som et vitnesbyrd.
Jeg pleier å si: "Gudskjelov at jeg ikke ser ut som
hva jeg har opplevd."
Mine damer og herrer, det synes kanskje ikke på meg,
men jeg er en fellesmadrass.
Jepp.
Antallet er...
Høyt, høyt, høyt, høyt, høyt!
Jeg har slengt denne gamle fitta rundt
siden midten av 70-tallet.
F.a., f.c.
Før aids, før crack.
For en tid det var!
Men jeg er trøtt nå, for faen.
Jeg har omtrent... Jeg har regnet på det.
Jeg har omtrent 17 eller 18 gode ligg igjen i meg.
Jeg stenger hele greia.
Man blir eldre og begynner å tenke på ting.
Når tror dere vi kan roe oss ned
med denne plagsomme pikksugingen og greier?
Få noen andre til å gjøre det.
Nei, jeg bare...
Det holder.
Dere tror vel ikke at jeg som 75-åring kommer til å fortsette å suge pikk?
"Tante gjør ikke sånt lenger, vennen.
Du skulle ha huket tak i meg da jeg var fellesmadrass.
Jeg var et beist!
De kalte meg Pelikanen, vennen.
Nei, tante gjør ikke sånt lenger."
Det er tøft her ute, jeg innrømmer det.
Man vet ikke hva man skal gjøre.
De unge gutta, forspillet deres er elendig,
men den pikken er så god.
Og dere eldre, forspillet deres er fantastisk,
men pikken...
...er elendig.
Og det er ikke deres feil.
Når du begynner å ta blodtrykksmedisin,
må du ta en avgjørelse.
Vil du pule eller leve? Du kan ikke...
Men jeg er utslitt og har gjort alt
en fellesmadrass kan gjøre.
Været endrer seg. Men jeg har pult i kulda før.
Jeg har pult i kulda.
Jeg har pult i snøen.
Jeg pult i en haglstorm en gang.
Det var irriterende. Det traff meg i trynet hele tida.
Jeg klarte ikke å konsentrere meg. Jeg mistet nesten ei tann også.
Jeg har pult i ørkenen, i varmen.
Om dagen, om natta.
På plenen foran huset, i bakgården.
I garasjen.
I baksetet.
På arbeidsbenken. I redskapsskuret.
I et svømmebasseng.
I et massasjebad.
Ved puttinggreenen.
Ved grillgropa.
I hagen.
På dekk.
På utemøblene.
På kjøkkenet.
På kjøkkenbordet.
På kjøkkenbenken.
På kjøkkengulvet.
I stua.
På divanen.
På sofaen.
På teppet.
Loddent og vanlig.
Å ja, noen av dere husker det lodne teppet?
Da knærne fortsatt var gode?
Du kunne ta tak i en centimeter av teppet
og bare jukke bakover.
Bare jukke...
Bare jeg? Ok.
Og jeg har pult på trappa.
Jeg har pult på loftet. I kjelleren.
På foreldrenes rom.
På bestemors rom.
På barnerommet.
I Askepott-senga med baldakinen.
I racerbilsenga.
Jeg vet det. Jeg hadde dårlig samvittighet for det.
Jeg ba gutten la meg være i fred. Så pulte jeg på aktivitetsrommet.
På biljardbordet.
Under bordtennisbordet.
Med åpne gardiner.
Med lukkede gardiner.
Lyset på.
Lyset av.
Med klær.
Uten klær.
Med laken.
Uten laken.
Tokant.
Trekant.
Firkant.
Orgier.
Gress, sprit, kokain,
pille, sopp, honning, smør,
babyolje, sirup, gelé, agave,
Nutella, pisket krem,
peanøttsmør, jordbær, bananer,
brekkbønner, poteter, tomater...
Alt du kan tenke deg! Takk, Oakland!
Alt jeg er,
alt jeg representerer
og alt jeg er lojal overfor,
lærte jeg på gatene i Oakland i California.
Jeg pleide å ta bussen her ute.
Jeg har sittet inne her borte.
Alle i dette rommet er en del av historien min.
Dere har vært lojale fans
siden Soul Beat Television Network.
Og la oss ikke utelate Dorsey's Locker.
Jeg har sovet på gulvet til mange av dere som er her,
i garasjene deres,
på sofaene deres.
Dere har hentet barnet mitt.
Dere har gitt meg skyss. Dere har hjulpet meg.
Jeg er lojal overfor Oakland til hjulene faller av.
Takk for at dere ikke ga meg opp.
Jeg elsker dere.
Tusen takk, folkens. God natt.
Tekst: Kristján J. K. Steinarsson