Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫ביום ראשון של חג המולד,‬
‫נסעתי לשדה התעופה‬ ‫כדי לטוס להופעה שלי בלאס וגאס.‬
‫הגעתי לשם. הטיסה התעכבה בשעה,‬ ‫ואז הטיסה התעכבה בשלוש שעות,‬
‫ואז הטיסה התעכבה בחמש שעות,‬
‫ואז הטיסה בוטלה,‬
‫ולכן בוטלה ההופעה שלי בלאס וגאס,‬
‫שאנשים קנו כרטיסים‬ ‫כדי לצפות בה כמתנת חג מולד, כן?‬
‫אז בגלל החרא הזה...‬
‫- לונל -‬
‫החלטתי להקדיש‬ ‫את 20 הדקות הבאות של ההופעה שלי‬
‫לחברת התעופה המזוינת,‬
‫לטיסות, להתנהגות של אנשים על טיסות...‬
‫- בהופעה חיה מאוקלנד -‬
‫וכל החרא הזה.‬
‫אני הולכת לטוס על זה!‬
‫- טסה על זה -‬
‫טוב.‬
‫קודם כול, אני רוצה להתחיל ממה שקורה בפנים.‬
‫בואו נדבר על חגורות הבטיחות‬ ‫המחורבנות האלה, בסדר?‬
‫לפני הכול, שהאל יברך‬ ‫את "אמריקן איירליינס" ו"דלתא איירליינס".‬
‫אין לכם מושג‬ ‫כמה תוספת של עשרה ס"מ חשובה לכלבה כמוני.‬
‫אבל אני לא מבינה איזה גבר‬
‫עיצב את חגורות הבטיחות האלה מלכתחילה.‬
‫למה... איזה מין...‬
‫למה הרצועה הזאת ארוכה כל כך,‬ ‫והרצועה הזאת באורך חמישה ס"מ בסך הכול?‬
‫את צריכה להיות נערת גומי‬ ‫כדי למשוך את הדבר הזה...‬
‫כמעט נתפס לי הגב‬
‫כשניסיתי לחגור את חגורת הבטיחות שלי.‬
‫ואם תבקשו הארכה,‬ ‫הכלבה תתנהג כאילו זו עסקת סמים.‬
‫"הנה, קחי את זה". מה נסגר?‬
‫למה אי אפשר להדק את הדבר הזה באמצע?‬
‫זה הגיוני יותר, לא?‬
‫כן!‬
‫כי אנשים הולכים ומשמינים‬ ‫בארצות הברית של אמריקה,‬
‫והם צריכים להיות אדונים לעצמם בהתאם, אמן.‬
‫היחס בין המגש לציצים.‬
‫לא. גם זה לא מסתדר לי.‬
‫הציצים הגדולים חזרו, והם כאן כדי להישאר.‬
‫אני חושבת שחברת התעופה‬ ‫צריכה לעשות כמה התאמות.‬
‫תוסיפו אולי שני פתחים במגש המזוין הזה.‬
‫לא, זו אפליה. זין על זה.‬
‫ההכרזה שהם משמיעים‬
‫כשמתרחש מקרה חירום במטוס,‬
‫הם אומרים, "במקרה חירום,‬
‫"המסכה תיפול.‬
‫"עטה את המסכה על הפה שלך‬ ‫לפני שתנסה לעזור למישהו אחר."‬
‫יודעים מה? תקשיבו טוב.‬ ‫יש דברים שאין צורך להגיד.‬
‫ברור שאני אשים אותה קודם על הפה שלי!‬
‫מה נראה לכם?‬
‫אני נלחמת על החיים המזוינים שלי‬
‫בתוך העננים המזוינים האלה, לעזאזל!‬
‫"אני אעזור לך, רק תן לי להתמקם קודם."‬
‫ואז הם אומרים,‬
‫"עטה את המסכה על הפה ונשום כרגיל."‬
‫אנחנו צוללים לעבר האדמה!‬
‫במהירות של 350 קמ"ש!‬
‫"לנשום כרגיל"?‬
‫אני בטירוף. אני תכף אדקור‬ ‫את כל מי שנמצא בטיסה הזאת.‬
‫"לנשום כרגיל"? מה נסגר?‬
‫ואז הם אומרים,‬
‫"החמצן זורם דרך המסכה,‬
‫"גם כאשר השקית לא מתנפחת."‬
‫הכלבה הזאת חושבת שאנחנו טיפשים,‬
‫כאילו שהיא יכולה לספר לנו כל דבר שבא לה.‬
‫אנחנו עומדים למות.‬
‫אין שום דבר שאפשר לנשוף עליו או לתוכו,‬
‫לא בלון, לא שקית,‬
‫לא זין, לא כלום.‬
‫זה לא יתנפח, ו...‬
‫הכלבה הזאת פשוט רוצה‬ ‫שנשים את המסכה על הפה שלנו‬
‫כדי לעמעם את הצרחות תוך כדי ההתרסקות.‬ ‫היא לא רוצה לשמוע את החרא הזה.‬
‫"אנחנו הולכים למות! לעזאזל!"‬
‫היא לא רוצה לשמוע את זה.‬
‫גבירותיי ורבותיי...‬
‫אני רוצה שתדעו שחוויית הטיסה שלכם‬ ‫בטוחה יותר משאי פעם הייתה.‬
‫"למה, לונל?"‬
‫אני אסביר לכם.‬
‫כי אני, לונל, מסדירה את כל העניינים בשמיים‬
‫בדיוק כמו שאני עושה על הקרקע.‬
‫בדיוק כך.‬
‫אני מאבטחת טיסה לא רשמית מטעם עצמי.‬
‫אני בכוננות כתומה מאז 12 בספטמבר.‬
‫כוננות כתומה.‬
‫אני רואה כל דבר שזז במטוס.‬
‫הדבר הראשון שאני עושה כשאני מגיעה למטוס‬
‫זה להציץ לתוך תא הטייס.‬
‫כן, אני רוצה לראות מי נוהג בכרכרה הזאת.‬
‫"מה שלומכם? ישנתם מספיק?‬
‫"אני מקווה שאף אחד לא הגיע‬ ‫אחרי ריב עם האישה או משהו כזה, כן?‬
‫"בסדר."‬
‫אני...‬
‫אני יושבת במעבר.‬
‫למקרה שמשהו רע יקרה.‬
‫אני לא מתכוונת להיות תקועה שם ליד החלון.‬
‫היי, שחורים, אתם זוכרים‬ ‫שהיינו אומרים "תקעו אותי"?‬
‫"המניאק תקע אותי‬ ‫עם בקשה שאלך לחנות המשקאות.‬
‫"כמעט איחרתי לעבודה בגללו."‬
‫אני חושבת שאני אחזיר‬
‫קצת מהסלנג הישן הזה.‬
‫כי הבחורים הצעירים שאני מזדיינת איתם, הם...‬
‫הם אומרים שהפה שלי מלוכלך.‬
‫הם אומרים שאני מתבטאת בצורה גסה.‬
‫הם אומרים שאני אומרת "זין" יותר מדי.‬
‫הסברתי לאחד מבני הזונות האלה, "תקשיב,‬
‫"מותק, אני אוהבת אותך. באמת.‬
‫"ואני אשמח לעשות איתך אהבה.‬
‫"אני אשמח אם תעשה אהבה איתי.‬
‫"אבל בשקיפות מלאה,‬
‫"אני מנסה למצוא זיון זריז‬ ‫לפני שאני עולה על המטוס.‬
‫"כי במילותיו של הנביא הדגול טופאק שאקור,‬
‫"'יש לי רק לילה אחד בעיר, מותק. בא לך?'‬
‫"'אני מכירה הרבה כמוך.'"‬
‫ויש שפע של מזדיינים קטנים שם בחוץ,‬
‫ואתם יודעים מה?‬
‫"יש לי סטוצים‬
‫"בכל מיני אזורי חיוג‬
‫"יש לי סטוצים"‬
‫היי!‬
‫"סטוצים"‬
‫לבנים, אם השיר לא מוכר לכם,‬ ‫תדעו שזה שיר ישן של עבדים שחורים.‬
‫נכתב ובוצע על ידי‬ ‫זמר הגוספל הדגול, נייט דוג.‬
‫אי אפשר לדעת כל דבר.‬
‫אז,‬
‫כשאת על המטוס, יש התנהגויות מסוימות‬
‫שאני רוצה להתייחס אליהן.‬
‫קודם כול...‬
‫אה, חכו רגע. סליחה.‬
‫מאכלי הקנביס האלה, תקשיבו...‬
‫לא, אל תאכלו את הדוב הקטן.‬
‫הדוב הקטן הזה, הסוכרייה ההיא בצורת דובון,‬
‫תתרחקו ממנה. היא השטן.‬
‫אבל רק רגע.‬
‫בואו נחזור ל...‬
‫אז, הפה שלי.‬
‫אז אני אומרת "זין" יותר מדי,‬ ‫וניסיתי לפייס את בן הזונה הצעיר הזה,‬
‫ואמרתי, "בסדר, אני לא אגיד‬ ‫'זין' כל כך הרבה".‬
‫אז אני רוצה להחזיר ביטוי ישן‬ ‫שהשתמשנו בו פעם.‬
‫אני רוצה להחזיר את "לעשות את זה".‬
‫זה כל מה שהיה צריך להגיד.‬
‫אם אתם זוכרים, גברים היו אומרים, "איי".‬
‫"איי."‬
‫"רוצה לעשות את זה?"‬
‫הבחורות היו אומרות, "הו, כן".‬
‫כשדיברנו בטלפון עם החברות שלנו,‬
‫היינו אומרות, "אחותי, נראה לי‬ ‫שאתן לו לעשות לי את זה".‬
‫ואני יודעת שלחלק מכם יהיה מספיק מזל‬
‫ללכת הביתה עם אנשים שגם נמצאים כאן,‬
‫ויכול להיות שתלכו לישון.‬
‫אבל בשעות הקטנות של הבוקר,‬
‫הקול הקטן והעמוק שלי יצוץ בראשכם,‬
‫ואז אולי תעירו את בת הזוג,‬ ‫תביטו בה ותגידו, "מותק, בואי נעשה את זה!"‬
‫וכדאי שאתן תעשו את זה,‬
‫כי הגברים ידברו אם לא תרצו לעשות את זה.‬
‫אתן צריכות לעשות את זה‬ ‫כשהם רוצים לעשות את זה.‬
‫טוב.‬
‫אז בתור מאבטחת טיסה לא רשמית...‬
‫אני מתייחסת לעבודה שלי ברצינות רבה,‬
‫והתנהגויות מסוימות‬
‫מצריכות התייחסות, לדעתי, כשהן קורות במטוס.‬
‫קודם כול, אני פשוט אגיד את זה.‬ ‫אני לא אוהבת אתכם, משרתי תאגידים.‬
‫אתם עולים על המטוס המזוין‬ ‫עם התחת האנאלי שלכם,‬
‫ולפעמים אתם יושבים לצידי, ליד החלון,‬
‫אולי חוגרים את חגורת הבטיחות,‬ ‫מורידים את המגש,‬
‫מניחים את המחשב הנייד שלכם.‬
‫בטיסה של חמש שעות מאוקלנד לניו יורק,‬
‫לאורך כל הטיסה, הזבל הזה...‬
‫לאורך כל הטיסה!‬
‫ישבתי ליד אחד‬ ‫מהפסיכופתים המזדיינים האלה לפני כשבוע,‬
‫ושאלתי אותו ישירות,‬ ‫אמרתי, "סליחה, אתה על מת'?"‬
‫כי הוא לא הסתכל מהחלון,‬
‫הוא לא שתה מים,‬
‫הוא לא הלך לשירותים,‬
‫הוא לא הסתכל עליי,‬
‫הוא לא אכל כלום,‬ ‫הוא לא הזיז את המושב שלו לאחור,‬
‫הוא לא הקשיב למוזיקה.‬
‫הצצתי במחשב הנייד שלו,‬
‫והייתה שם ערימה של בלבולי מוח.‬
‫"מה לעזאזל כל החרא הזה בכלל?"‬
‫בנוסף,‬
‫אני מרגישה‬
‫שאם נכנסים לחלל סגור,‬
‫כמו אולי שורת מושבים בטיסה,‬
‫או ספסל כנסייה או מושב באולם קולנוע,‬
‫אבל אני מדברת בעיקר על מושבים בטיסה.‬
‫אם אתה זה שצריך להידחף, ואם אתה נכנס‬
‫כדי לשבת, ובמקביל‬ ‫אנשים צריכים לאפשר לך להיכנס,‬
‫אני חושב שזה התפקיד שלך כבן אדם‬
‫לפחות להכיר בנוכחות‬
‫של מי שאתה יושב לידו.‬
‫אל תתנהג כאילו אתה לא יושב ליד בן אדם.‬
‫לא צריך להתאמץ כדי להגיד,‬ ‫"היי, מה שלומך היום?"‬
‫אבל זה לא אומר שאני רוצה‬ ‫לדבר איתך כל הדרך עד לבוסטון.‬
‫אני לא רוצה לראות‬ ‫תמונה של הכלב שלך או חרא כזה.‬
‫אני רק אומרת שאתה צריך לדבר.‬
‫כי אם יקרה משהו בטיסה,‬ ‫אתה פתאום תהיה תלוי בי.‬
‫"תעזרי לי! תצילי אותי!"‬
‫"לא, זבל, היית צריך לדבר.‬
‫"אתה לא זוכר אותי, נכון? אני לא כאן.‬
‫"אני לא קיימת, נכון?‬
‫"לך תזדיין. תסתדר לבד, בהצלחה.‬
‫"תסתדר לבד."‬
‫כן, אנשים לבנים, אני מדברת אליכם.‬
‫יש לי קטע, בסדר?‬
‫יש לי קטע. אני אוהבת לטוס‬
‫כשתריס החלון מורם.‬
‫לא רק כאן.‬
‫גם כאן.‬
‫"אני מאבטחת טיסה, וכל החרא הזה שלי.‬
‫"כל השורה הזאת שלי."‬
‫אני אוהבת לראות את ההמראה‬
‫ואת הנחיתה.‬
‫אני מרגישה כאילו יש לי קשר לחרא הזה.‬
‫וגם כיסי אוויר.‬
‫כשכיס אוויר מגיע, אני מסתכלת מהחלון.‬
‫אומרים לי,‬ ‫"לונל, אי אפשר לראות כיס אוויר".‬
‫איך תדעו אם לא תסתכלו?‬
‫אולי אני אהיה זו שתראה את זה,‬
‫ואז אגיד, "רואים? כיס אוויר. אמרתי לכם".‬
‫יכול להיות שמדי פעם אגיד "הערת אגב".‬
‫אם אגיד "הערת אגב",‬
‫זה אומר שמאכלי הקנביס גרמו לי‬ ‫לחשוב על שלושה דברים שונים בבת אחת,‬
‫ואז אני חייבת...‬
‫אבל אני אחזור לדבר‬ ‫על מה שאני מדברת עליו. בסדר.‬
‫אז, לפני כחודש,‬
‫טסתי במחלקה ראשונה.‬
‫דרך אגב, לקח הרבה זמן‬
‫עד שהכלבה הזו ממזרח, מערב וצפון אוקלנד‬
‫הייתה מסוגלת לקנות‬ ‫כרטיסים במחלקה ראשונה בטיסה לכל יעד.‬
‫אבל תאמינו לי, כשאתם רואים אותי,‬
‫תדעו שככה הגעתי הנה.‬
‫חוץ מזה, ידעתי שמשהו צריך להשתנות,‬
‫כי נמאס לי לעלות על המטוס‬
‫ולחלוף על פני החברים שלי.‬
‫"מה קורה, סדריק? מה שלומך, די-אל?‬
‫"כן, אני כאן מאחור במושב 36-סי.‬
‫"מה לעזאזל?‬
‫"אנחנו טסים לאותו מופע.‬ ‫אני אדבר עם הסוכן שלי."‬
‫אז לפני כמה חודשים...‬
‫תנו לי לארגן את הכול.‬
‫רגע.‬
‫לפני כמה חודשים...‬
‫הנה, במחלקה הראשונה נותנים לך קוקטייל.‬
‫אני יושבת במעבר,‬ ‫מתעסקת בלהיות מאבטחת טיסה לא רשמית,‬
‫ולהתערב בעניינים של כולם, כי תבינו,‬
‫בזמן שכולם מתעסקים ומתחברים לאינטרנט,‬
‫אני רושמת בזיכרון שלי‬
‫כל בן זונה שנכנס למטוס הזה.‬
‫גברת עם שני ילדים.‬
‫אה, הערת אגב.‬
‫טוב.‬
‫החלק הזה במופע נקרא,‬ ‫"מה נשים שחורות חושבות".‬
‫אני לא רוצה שזה יהיה עניין גזעני.‬
‫אני רק רוצה לומר, נשים לבנות ואחרות,‬
‫כשאת מגיעה למקום בלבוש מוקפד,‬
‫אם את במחלקת המזון הקפוא במכולת,‬
‫או אם את בשדה התעופה ועולה על מטוס,‬
‫אם את בלבוש מלא, והתינוק שלך ללא גרביים,‬
‫אנחנו, הנשים השחורות,‬ ‫נצטופף בפינה ונלכלך עלייך.‬
‫אנחנו נגיד,‬
‫"תראו איך הכלבה הרשלנית‬ ‫השאירה את התינוק בלי גרביים.‬
‫"כלבה מזוינת. תראו את הראש הקירח שלו.‬
‫"קר פה. הוא צריך לחבוש כובע."‬
‫אנחנו נהיה שיפוטיות בטירוף.‬
‫ואני... אבל ייאמר לזכותכן,‬
‫תקשיבו, בילדותי‬
‫תמיד הבחנתי‬
‫כשברחוב הייתה מונחת רק נעל אחת.‬
‫ותהיתי,‬
‫"איפה הנעל השנייה?‬
‫"למה שתי הנעליים לא נפלו? אני לא מבינה."‬
‫ואז נולד לי תינוקת.‬
‫לכם יש נעילת בטיחות ברכב כבר כמה שנים.‬
‫אבל לפני זה,‬
‫ברגע שהמנוולים הקטנים האלה‬ ‫היו מסוגלים להושיט יד למושב המכונית,‬
‫הם הורידו את החלון,‬
‫לקחו את הנעל שלהם וזרקו אותה מחוץ לחלון!‬
‫וגם את הגרביים המזוינים שלהם,‬
‫ואז, רק כשאת נוסעת לכנסייה‬
‫את מגלה שהמניאק הקטן במושב אחורי יחף!‬
‫"איפה הנעל המזוינת שלך?"‬
‫אז עכשיו אני מבינה.‬
‫אבל למרבה המזל, הילדים של האישה הזו‬ ‫היו לבושים לשביעות רצוני.‬
‫והם גם היו חמודים.‬
‫הייתי כזה, "קוצ'י-קוצ'י, איזה חמוד".‬
‫האדם הבא שעלה למטוס היה קאובוי.‬
‫"שלום לך."‬
‫"אתה לא חייב להיות בודד‬
‫"ברק-חקלאים נקודה קום."‬
‫הבא בתור הוא איש צבא.‬
‫"טוב, בדימוס."‬
‫איש חיל הים.‬
‫"תודה על שירותך."‬
‫"טוב. תראו את הרגליים האלה.‬ ‫טרנסקסואל בבירור."‬
‫"היי, אחותי."‬
‫אישה לבנה עולה על המטוס.‬
‫והיא יושבת...‬
‫היא יושבת לידי.‬
‫והדבר הראשון שהיא עושה‬ ‫זה להוריד את תריס החלון.‬
‫ואני חושבת לעצמי, "לעזאזל,‬ ‫עכשיו אני צריכה להתעסק עם הכלבה הזאת".‬
‫כי התריס יורם.‬
‫אז אני כזה...‬
‫"סליחה?‬
‫"את מוכנה להרים את התריס, בבקשה?"‬
‫והיא הביטה בי ואמרה, "למה?"‬
‫ואני אמרתי,‬
‫"תקראי לזה חרדה או לא משנה מה,‬
‫"אבל אני אוהבת לראות את ההמראה והנחיתה.‬
‫"מה אם משהו מגיע לכיוון שלנו?"‬
‫והיא אמרה, "מה תעשי אם זה יקרה?"‬
‫אמרתי, "אני אדע מתי להתחיל לצרוח.‬
‫"אז תפתחי כבר את החלון הארור."‬
‫ואז הושטתי יד ופתחתי את התריס במקומה.‬
‫והיא אמרה, "אלוהים!‬ ‫את פולשת למרחב האישי שלי!"‬
‫ואז אמרתי, "כלבה...‬
‫"אם היית רוצה מרחב אישי מזוין,‬
‫"היית צריך לשכור מטוס משלך,‬
‫"כי כל מי שנמצא במטוס הזה‬ ‫נמצא במרחב האישי של כולם.‬
‫"ואם זה לא מוצא חן בעינייך...‬
‫"מה?"‬
‫"היא...‬
‫"אני..."‬
‫מתברר שזאת עבירה לצאת על כלבה במטוס,‬
‫אפילו אם המטוס עוד לא המריא.‬
‫מכיוון שאני לוקחת ברצינות את תפקידי‬ ‫כמאבטחת טיסה לא רשמית מטעם עצמי,‬
‫הבטחתי שלא...‬
‫אגיד עוד שום דבר לכלבה בטיסה של שעה‬
‫מאוקלנד ללאס וגאס.‬
‫אבל מה שכן עשיתי...‬
‫זוכרים שאמרתי שאחזיר סלנג ישן?‬
‫כן!‬
‫מה שעשיתי, וחלק מכם אולי יזהו את זה,‬
‫אני הסטתי את הראש‬
‫ותקעתי מבט בצד הפרצוף של הכלבה הזאת‬
‫כל הדרך עד ללאס וגאס.‬
‫"תסובבי את הראש, כלבה.‬
‫"אני מסתכלת עלייך ישר בעור התוף, כלבה.‬
‫"תסובבי את הראש המזוין שלך."‬
‫נכון שזה מעצבן כשמישהו חותך אתכם בכביש,‬
‫ואז אתם נוסעים‬ ‫אחרי המניאק הזה עד הרמזור הבא,‬
‫ואתם נואשים לעשות לו אצבע משולשת,‬ ‫אבל הוא לא מסתכל עליכם?‬
‫"תסתכל עליי, בן זונה! לך תזדיין!"‬
‫טוב, רגע...‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬
‫אני ניצבת בפניכם הערב כעדות.‬
‫יש משפט שאומר,‬
‫"תודה לאל שאני לא נראית‬ ‫כמו הדברים שעברתי."‬
‫גבירותיי ורבותיי, יכול להיות‬ ‫שלא הייתם מנחשים לפי המראה שלי, אבל...‬
‫אני משתרללת.‬
‫כן.‬
‫מספר שותפים למיטה...‬
‫"גבוה!"‬
‫לא היססתי להשתמש בכוס הזקן הזה בערך מאז...‬
‫אמצע שנות ה-70.‬
‫ל"א, ל"ק.‬
‫לפני האיידס. לפני הקראק.‬
‫איזו תקופה זאת הייתה!‬
‫אבל אני עייפה עכשיו, לעזאזל...‬
‫נותרו לי בערך...‬
‫עשיתי את החשבון.‬
‫נשארו לי בערך 17 או 18 זיונים טובים,‬
‫ואז אני סוגרת את החנות.‬
‫כשאת מזדקנת,‬ ‫את צריכה להתחיל לחשוב על דברים.‬
‫כאילו, אני...‬
‫אני פשוט תוהה,‬ ‫באיזה גיל אנחנו צריך להתחיל להרגיע‬
‫עם כל מציצות הזין המעיקות האלה?‬
‫תמצאו מישהו אחר שיעשה את זה.‬
‫לא, אני פשוט...‬
‫נמאס כבר.‬
‫באמת נראה לכם שבגיל 75‬
‫אמשיך למצוץ זרגים, נכון?‬
‫"מותק, דודה כבר לא עושה את זה.‬
‫"היית צריך לבוא כשהשתרללתי.‬
‫"פעם הייתי חיה רעה!‬
‫"קראו לי 'השקנאית'.‬
‫"לא, דודה כבר לא עושה את זה."‬
‫המציאות הזאת קשה.‬
‫אני מודה.‬
‫את לא יודעת מה לבחור.‬
‫בחורים צעירים, המשחק המקדים שלכם על הפנים,‬
‫אבל הזין שלכם ממש מעולה.‬
‫וגברים מבוגרים, המשחק המקדים שלכם מדהים,‬
‫אבל הזין...‬
‫הוא על הפנים.‬
‫וזו לא אשמתכם.‬
‫הרי כשלוקחים את התרופה לטיפול ביתר לחץ דם,‬
‫צריך לקבל החלטה.‬
‫אתה רוצה להזדיין או לחיות?‬
‫אבל כבר התעייפתי אחרי שעשיתי‬
‫כל מה שכלבה משתרללת יכולה לעשות.‬
‫מזג האוויר משתנה. פעם הזדיינתי בקור.‬
‫הזדיינתי בקור.‬
‫הזדיינתי בשלג.‬
‫פעם הזדיינתי בסופת ברד.‬
‫זה היה מעצבן.‬ ‫החרא הזה כל הזמן הכה בי בפרצוף.‬
‫לא הצלחתי להתרכז.‬ ‫החרא הזה גם כמעט שבר לי את השן.‬
‫הזדיינתי במדבר, בחום.‬
‫ביום, בלילה.‬
‫בחצר הקדמית, בחצר האחורית.‬
‫בחניה של הבית.‬
‫במושב האחורי.‬
‫על שולחן העבודה. במחסן הכלים.‬
‫בבריכת שחייה.‬
‫בג'קוזי.‬
‫ליד מגרש גולף.‬
‫ליד המתקן של המנגל.‬
‫בגינה.‬
‫על הדֶּק.‬
‫על רהיטי הגינה.‬
‫במטבח.‬
‫על שולחן המטבח.‬
‫על השיש במטבח.‬
‫על הרצפה במטבח.‬
‫בסלון.‬
‫על הכורסה.‬
‫על הספה.‬
‫על השטיח.‬
‫על שטיח שאגי ועל שטיח רגיל.‬
‫מישהו זוכר את שטיחי השאגי הישנים?‬
‫בתקופה שהברכיים פעלו כמו שצריך?‬
‫יכולתי לתפוס סנטימטר מהשטיח הזה‬
‫ופשוט לזוז עליו קדימה ואחורה.‬
‫פשוט לזוז...‬
‫זה רק אני? בסדר.‬
‫וגם הזדיינתי על המדרגות.‬
‫הזדיינתי בעליית הגג, במרתף.‬
‫בחדר ההורים שלי.‬
‫בחדר של סבתא.‬
‫בחדר הילדים.‬
‫במיטת סינדרלה עם החופה.‬
‫במיטת מכונית המרוץ.‬
‫אני יודעת, אני מצטערת...‬ ‫הרגשתי לא נעים לגבי זה.‬
‫אמרתי לילד הזה, "תניח לי".‬
‫והזדיינתי בחדר הפנאי,‬
‫על שולחן הביליארד,‬
‫מתחת לשולחן הפינג פונג.‬
‫עם וילונות פתוחים.‬
‫עם וילונות סגורים.‬
‫עם אורות דולקים.‬
‫עם אורות כבויים.‬
‫עם בגדים.‬
‫בלי בגדים.‬
‫עם סדינים.‬
‫בלי סדינים.‬
‫כזוג.‬
‫שלישייה.‬
‫רביעייה.‬
‫אורגיות.‬
‫מריחואנה. אלכוהול. קוקאין.‬
‫גלולה.‬
‫פטרייה.‬
‫דבש. חמאה.‬
‫שמן תינוקות.‬
‫סירופ.‬
‫ג'לי. אגבה.‬
‫נוטלה. קצפת.‬
‫חמאת בוטנים.‬
‫תותים. בננות.‬
‫שעועית ירוקה, תפוחי אדמה, עגבניות...‬
‫מה שתרצו!‬
‫תודה, אוקלנד!‬
‫- טסה על זה -‬
‫כל מה שאני,‬
‫כל מה שאני מייצגת,‬
‫וכל מה שאני נאמנה לו,‬
‫למדתי ברחובות אוקלנד, קליפורניה.‬
‫הייתי לוקחת את האוטובוס ממש מכאן.‬
‫עצרו אותי ממש כאן.‬
‫כל מי שנמצא בחדר הזה הוא חלק מהסיפור שלי.‬
‫אתם מלווים אותי‬
‫עוד מהתקופה של ערוץ "סול ביט".‬
‫ובואו לא נשכח את "דורסי'ס לוקר".‬
‫הייתי אצל רבים מכם, ישנתי על הרצפות שלכם,‬
‫בחניוני הבתים שלכם,‬
‫על הספות שלכם.‬
‫טיפלתם בתינוקת שלי,‬
‫נתתם לי טרמפים, עזרתם לי.‬
‫אני אמשיך לדהור למען אוקלנד‬ ‫עד שהגלגלים שלי ייפלו.‬
‫תודה שלא ויתרתם עליי.‬
‫אני אוהבת את כולכם.‬
‫תודה רבה. תודה, חבר'ה. לילה טוב.‬
‫תרגום כתוביות: לאה שרמן-קיש‬