Když se usměješ, svět je zářivější.
Dotkneš se mé ruky a já se stanu králem.
Tvůj polibek je pro mě celé jmění.
Tvá láska je mi vším.
Tak co, ospalče, máš hlad?
A to je kouzlo,
kouzlo tvé.
Nelíbí se ti tátův zpěv?
Víš, že Elvis choval šimpanze?
No opravdu.
Jmenoval se Scatter.
Nosil havajský košile a pil whisky.
Počkej v autě, ano? Táta se hned vrátí.
Musí už Anastasia pryč?
Ano, Kitty.
Anastasia bude mít nový domov.
Bude se tam mít pěkně?
No jistě.
Moc pěkně.
Vy asi budete „King“.
Tak jdeme na to.
Raději nechoďte moc blízko.
Páni! Je to divoška.
Ta se mi líbí.
Tak jsi divoška?
Co, kočičko?
To je málo.
- Je to 10 000. - Řekli jsme 15.
Ne. Vy jste řekl 15.
Já jsem řekl deset.
Co to děláte?
Stojí 15.
Víte, kdo já jsem, pane Kingu?
Raději si těch deset vezměte.
Dobrý večer, mladá dámo.
To je vaše dcera?
Kitty, měla jsi počkat v autě.
Promiň, tati.
Vezměte si těch deset.
Kitty.
Anastasia s námi ještě nějakou dobu zůstane.
KDE JE WANDA?
Každej kriminální případ je jako kniha
s vlastníma postavama a s různýma dějovýma linkama.
Vyšetřování je jako sbírání stránek.
Tu vodítko, tam stopa a nakonec to musíte seřadit
do smysluplnýho pořadí.
Jenže člověk netuší, jestli našel všechny stránky.
Nebo jestli se mu tam nepřimíchaly stránky z úplně jiný knížky.
Možná dokonce neví, jestli v té knize jde o ztracenou princeznu,
nebo o lesní příšeru.
Jo!
Nebo o oboje?
Ale i tak člověk musí z toho, co má, sestavit důvěryhodnej příběh.
Všechny části děje i postavy v něm musí pěkně souviset.
Zkrátka dobrej příběh.
To se snáz řekne, než udělá.
98. DEN
Kde jsme to skončili?
Viděl tě?
Co já vím!
- Sakra. - Neříkej to furt!
Je v tom sklepě, Wando! Uvidí tam ty tvoje holčičí věci!
Holčičí věci?
- Co tam vůbec dělal? - Zavolala ho babička.
Prej vypadla elektřina.
To ty?
Když si nevyfénuju vlasy, vypadají jako po elektrickým šoku.
Bože, Wando!
Navíc není na mně zajistit, aby nikdo nevěděl, že jsem tam zavřená.
Tak jo.
Naprosto v klidu, jo?
Jen žádnou paniku. Prostě...
Ne.
Musíš to vzít.
- Nevezmu to. - Ale jo, musíš s ním mluvit.
Ne. Proč šeptáme?
Ne.
Chrisi?
Čau bratránku!
Copak je, kámo?
Čau.
Jsem u babičky ve sklepě.
Tys to tu předělal, co?
Jo, trochu...
Chtěl jsem, aby to tam bylo útulnější.
Útulnější?
Ty mi něco tajíš?
- Co jako? - Nelži mi,
bratránku.
Ty máš holku?
Jo! Přesně tak.
Hustý, hned jsi mě odhalil.
Ty jeden sukničkáři!
A kdo to je?
Víš...
Je to jen tak pro pobavení, víš?
Nic vážnýho.
Je to nezávazný.
Přece mě znáš.
Jo, kámo.
To musíme oslavit.
- Já myslel, že zůstaneš panicem napořád. - Jo, vtipný, jo.
Kdy mi tu tajemnou nezávaznou dámu představíš?
Brzy.
Určitě brzy.
Je sexy?
Jo.
Tak nebuď poseroutka, ať neřekne, že budete kámoši.
Však tě znám.
Zavolám ti zítra, jo?
Ranní vysílání na Sundersheim-FM
- má pro vás strašnou zprávu. - Ano, včera byl učitel tělocviku
při večerním běhu napaden zvířetem a zřítil se do rokle.
Jeho život ohrožen není, ale má mnoho zlomených kostí.
Hrůza! Divoká zvěř v místním lese?
No, nejspíš to byl...
- Nuppelwocken! - Nuppelwocken!
Já tedy dnes nevytáhnu paty.
A nyní uslyšíte třetí nejúspěšnější song v našem žebříčku.
Ahoj čahoune.
Vyspal ses dobře?
Dáš si lívance?
Ty děláš lívance?
No jistě.
Copak je pro svoji rodinu nemůžu občas připravit?
Jaká byla ta herní párty?
No jo.
Prý jsi přespal u Vinsonových?
Jo.
Tak od nich můžeme stáhnout kamery, ne? Když je dobře znáš.
Dali jste k nim kamery?
Kdy?
Asi před týdnem.
Dobré ráno.
Páni, udělals snídani!
Ahoj.
Jak bylo?
Fajn.
Super.
A co Alex?
Někdy ho sem pozvi, ať se s ním seznámíme.
Jasně, ať se někdy staví.
Táta říkal, že jste k nim dali kamery.
- Prosím, krásko. - Díky.
Tak jo. Co se tu děje?
Proč se chováte tak divně?
Stalo se něco?
Umírá někdo?
Ne. Nikdo neumírá.
Ne, jenom...
Poslední dobou bylo kvůli nám všechno tak trochu...
Trochu rozhozený.
Jo, trochu rozhozený.
- To nevadí. - Ne, vadí to.
Wanda nám všem moc chybí, ale...
Ale ty jsi tu taky a my jsme i tvoji rodiče.
A slibujeme, že odteď to chceme zvládat líp.
Kvůli tobě i kvůli nám oběma.
Chceme ti říct, že tě máme moc rádi a že jsme tu pořád pro tebe.
Klidně se na nás spolehni, jo?
Takže to vzdáme?
Ne.
Nikdy to nevzdáme.
Musíme se jen víc snažit,
aby nás nezatkli, nezabili anebo nás nekousla jedovatá zvířata.
Musíme tuhle rodinu ochraňovat.
Jinak nám dá Wanda co proto.
Jo.
A teď chcete hromadný objetí, co?
- Jo! - Jo!
Chrisi?
Jsi vzhůru. Já myslel, že se snad neprobereš.
Co je?
Nic. Nevěděla jsem, kde jsi.
Tys zrovna chtěla...
Ne.
- Určitě? - Co jako? Nechtěla!
Vážně. Po tom všem přece jen tak neuteču.
To doufám.
No, kdybys utekla, tak ze mě mít strach nemusíš.
To přece víš, ne?
Jakmile King zjistí, že ještě žiješ,
půjde po nás obou.
A kde si myslíš, že tě začnou hledat?
To fakt chceš, aby se někdo jako Lukas objevil u vašich?
Vyspal ses?
Ne.
Co ty?
Já se vyspím všude. Jsem jako lenochod.
Ty jsi celou tu dobu přespával tady?
Zvykneš si. Není to tak zlý.
Už jsem zapomněla, jak je to tady venku rozlehlý.
Je šílený, jak rychle si člověk zvykne.
Jako rybička, pro kterou je akvárko celej svět.
Je to čistý?
No jo.
Potřebuju kartáček na zuby a hřeben.
Je to tu jak na fesťáku.
Ale bez hudby.
A...
A bez toho festivalu.
Znám jeden dům.
Chodívali jsme tam kouřit, když jsme se chtěli zašít před rodičema.
Je to tam takový opuštěný,
ale můžeme se tam na pár dní schovat a něco vymyslet.
34. DEN – KDO JE KING? VRAŽDA?
CO TA NOVINÁŘKA ZKOUMALA?
42. DEN NOVINÁŘKA = LENKA NĚMCOVÁ
NAŠE KNIHA PTÁKŮ
Někdo mi ji ukradl.
To jste nenahlásil.
- Ne. - Netušíte, kdo to mohl být?
Viděl jsem je jen na okamžik.
Malý tlustý a vysoký hubený.
Na co je ta klec?
Je to trestný?
Co jste včera dělal za křovím paní Wagnerové?
- Nebylo to očividný? - Proč jste tam byl, pane Bartelsi?
Harald Hessel. Znáte ho?
Ne.
Bydlí kousek od Wagnerových a tvrdí, že ho někdo špehoval.
Toho neznám.
Co tuhle? Lenka Němcová. Zemřela při autonehodě v Česku.
Půl hodiny za hranicemi.
Ale den předtím byla v Kapitánovi.
Stejně jako vy.
V ten samý den, co zmizela Wanda Klattová.
Víte, Dominiku,
kvůli těm nelegálním hadům, co byli u vás ve sklepě,
vás i tak čeká soudní řízení.
Jestli se na vás objeví ještě něco,
třeba vykonávání potřeby na veřejnosti, budete opravdu ve sračkách.
Obrazně i doslova.
- Co se na Nuppelwockenovu noc stalo? - Nevím.
- Kde je Wanda Klattová? - To nevím, přísahám.
Proč jste zabil Lenku Němcovou?
Já nikoho nezabil!
Jsem jen řidič Kinga, nic víc. To je všechno.
- „Kinga?“ - Jo.
Pardon.
Šéfová, mám tu pro vás ten seznam.
Tohle jsou všechny obchody v okolí,
který prodávají kamery a elektronický sledovací zařízení.
Pardon.
Bez právníka už nic neřeknu.
Jestli mě neobviníte z trestnýho činu, můžu jít?
V noci byl učitel tělocviku těžce zraněn při běhu,
když ho napadlo něco, co popsal jako „obrovskou příšeru“.
Stojím tu s paní Hester Hornovou,
- místní historičkou. - Dobrý den.
Také je organizátorkou procházek za Nuppelwockenem.
Paní Hornová, co přesně je Nuppelwocken?
No, poprvé byl spatřen v roce 717,
když Pipin Krátký na vyjížďce do lesa spatřil obrovskou příšeru.
Ta příšera Pipina chytila, hodila ho do křoví
a sežrala jeho koně až na kost.
Kosti toho koně můžete spatřit v mém muzeu.
Děti mají poloviční vstupné.
Zajímavý mýtus. Jak to bylo dál?
Od té doby je Nuppelwocken...
Promiňte. Jak vám můžu pomoct?
Vrchní inspektorka Rauchová. Máte sledovací zařízení?
Myslíte štěnice?
To je divné, tenhle měsíc už jste druhá, kdo se po nich ptá.
Uteklo mi něco?
A kdo se na ně ještě ptal?
No, taková divná rodina. Jezevec jim žral ptáky
a ten pán o tom točil podcast.
Vrátil se i se svým synem a prodal jsem jim tamhleto.
To je ohromující přístroj.
No, ten je Oleho.
Však víte, kluci a technika.
Už jste zjistili, co se dělo u pana Hessela?
Žádné sledovací zařízení jsme nenašli.
Zatím.
Ale jestli někdo v sousedství nainstaloval kamery, tak je najdeme.
Naše zařízení za pár sekund prohledají prostor
a najdou veškerou elektroniku.
Vážně? To zní zajímavě.
Proč by někdo tohle riskoval? Je to přeci trestné.
Jo.
Tak zatím na shledanou.
Jo.
- Nashle. - Jo.
Nashle.
Ona to ví.
Jestli je začnou hledat...
Jen žádnou paniku.
Nemá žádný důkazy, jinak by nás hned sebrala.
- Ty kamery odstraníme, než je najdou. - Odstraníme?
Jak asi? Dostat je tam nebylo snadný.
Co jim povíme? „Nazdar, jsme tu zase. Nepotřebujete nový baterky do ovladače?“
Musíme ty lidi na čas vylákat z baráku, tak dostaneme všechny kamery naráz.
A jak asi, Dedo?
Mám nápad.
Wandafest. Všichni tam půjdou.
Domy budou prázdný a my posbíráme ty štěnice.
Narovnat, bradu vzhůru, ruce dolů. Hudba.
Dva, tři...
A otevřít.
A dolů a doleva.
Na druhou stranu, Nataly!
A další póza.
Chassé.
Selmo, zlatíčko, našlapuj zlehka, jsi jako stádo slonů!
A pirueta.
A závěrečná póza.
- Carlotto, Dedo, dobrý den. - Co to děláte?
Nevěděli jsme, že dnes přijdete.
Jo, jen jsme se chtěli mrknout, jak to postupuje.
Čeká nás ještě hodně práce, ale my to zvládneme.
Netušil jsem, že to bude tak velký.
Wandin osud leží Sundersheimu na srdci.
No, chtěli jsme se zeptat, jak to vidíte časově.
Jak dlouho to celý bude asi trvat?
No, kdyby to bylo na Jonasovi, tak celý den.
Už jsem mu řekla, že Sparkles mají jen tři čísla, ne pět.
My jsme si říkali,
že bychom byli neradi, kdyby to působilo uspěchaně.
- Pokud jde o nás, čím delší, tím lepší. - Jo.
Aha, dobře, to bude mít Jonas radost.
Vyškrtla jsem mu sólo na Kate Bush a byl z toho opravdu zklamaný.
Tomu věřím.
Co děláte?
Teď bude Beyoncé. To jsou nesprávný kostýmy!
- Odchod. - Jo.
Jsi v pořádku?
Jo.
Já nevěděla, že se toho zúčastní tolik lidí.
Šílený, co?
- Wandě by se to nelíbilo. - Za tohle by nám zakroutila krkem.
„Balonky? Lampiony? To fakt?“
„Raut s plastovýma příborama? Jak v devadesátkách.“
„Jonas Vinson mě děsně sejří.“
Aspoň budou všichni rozptýlený.
Jo.
Aspoň jeden z nás tu zítra být musí.
To je snad jasný, když toho pro nás tolik dělají.
Když bude Ole u monitorů a ty budeš sbírat ty kamery, tak...
Tak to tu musím zvládnout sama.
Jo, to nepůjde.
Kam jedeme?
Pro posilu.
KLATT A SYN ELEKTROPRÁCE
Myslíš, že tu straší?
Možná.
Co to děláš?
Tam nahoře bývalo otevřený okno.
Ve 14 to bylo snazší.
Sakra.
Opatrně.
Jo.
Dobrý.
Tak jo.
Vítej u mě na zámku.
To je paráda.
Panebože.
Funguje ještě?
Uvidíme.
Tihle tu asi bydleli.
Zatancujeme si?
- Nemůžu se na tebe vynadívat. - Vynadívat.
- Ahoj. - Alexi.
Můžu dál? Nebo ne?
Jo, jasně.
- Dej mi tu bundu. - Díky.
Dáš si něco k pití?
Nebo k jídlu?
Máme lasagne.
- V pohodě. - Tak jo.
Půjdeš na tu akci pro tvoji ségru?
- Myslíš na Wandafest? - Jo.
Promiň, moje rodina tyhle věci někdy přehání.
No, ten včerejší večer...
Jasně, v klidu.
Nikomu nic nepovím.
Chápu, že jsme byli oba opilí. Byla to chyba.
Myslíš, že to byla chyba?
Víš, no, ten alkohol a...
Poblil jsem tý milý holce boty, to nebylo zrovna nejlepší.
A ten zbytek?
Co? To líbání a tak?
No, to není něco, čeho bych litoval.
Ty jo.
Ole, měl bys být sebevědomější.
To tvoje koktání je roztomilý, ale taky celkem iritující.
Já nevěděl, že ty... Já myslel, že jsi...
Nejsem nic, jsem mladej. Nemusím to nijak označovat.
Ty se líbíš mně a já tobě.
Není to až tak složitý.
Prozraď mi,
proč jsme proboha nebyli poslední tři měsíce tady.
Já nevěděl, že tu jde elektřina.
- Já myslel, že je vypnutá. - Někdo to tu platí.
Voilà.
Tak jo.
- Na zdraví. - Na zdraví.
- Co je? - Nemůžu najít mobil.
Klid, někde bude.
Možná v autě?
Našel jsi ho?
HOVORY LUKAS (19)
Jo, nepanikař.
HLASOVÁ SCHRÁNKA
Sráči jeden prolhanej.
Až tě najdu, uříznu ti ty hnusný uši.
Jseš mrtvej, jasný?
Budeš si přát, abys Wandu Klattovou, tu děvku pitomou, nepotkal.
Tak jo, můžeš panikařit.
Rüdigere, chtěli jsme tě vidět, protože...
No, nejdřív se chci omluvit za svoje chování.
Opravdu?
To, co jsem o tobě pověděl policii, bylo hloupý, neměl jsem to říkat.
Chceme ti říct, že patříš do naší rodiny a jsi pro nás důležitý,
že ti důvěřujeme a máme tě rádi.
Jo.
Já vás mám přece taky rád.
A taky se chci omluvit,
že jsem si střílel z tvýho culíku a oblečení a že jsem jel k tobě domů
- a dal ti nakládačku... - „Nakládačka“ to nebyla.
- No, bylo to dost... - Dal jsem ti co proto.
No, řekl bych, že jsem ti natrhl prdel.
- Bylo to nerozhodně. - Nerozhodně?
- Pár jsem ti jich uštědřil... - Hej!
Už jsme se všichni hádali až dost.
Jo.
A myslím si, že bychom si měli nalít čistého vína.
Jo? Důvěřujme si.
- Dobře? - Důvěra, jo.
- Tak já začnu. - Jo.
Přišel jsem o práci a neřekl to Carlottě,
proto jsem si od tebe půjčil peníze a dostal vás oba do týhle hloupý situace.
Mrzí mě to a chci se vám oběma omluvit.
Dobře, tak teď já, jo?
Koupil jsem si na temným webu tygra.
Tygřici Claw-dii.
Ale i když mi ji nepřivezli, stálo mě to 26 000 eur.
Nemůžu uvěřit, že sis fakt chtěl koupil tygra.
Tobě přece chcípnul i ten kaktus, co jsem ti ho dala k narozeninám.
Copak my si nedůvěřujeme?
Jo, to má pravdu.
- To je pravda. Jsem na řadě? - Jo.
Tak dobře.
V posledních měsících jsme se rozhodli, že budeme Wandu hledat,
a proto jsme pomocí nelegálních sledovacích zařízení,
taky z temnýho webu, sledovali všechny naše sousedy.
Cože?
Hej.
Cože?
On to sakra ví, Wando!
Lukas to ví!
A když to ví Lukas, tak i King, takže nás budou hledat!
Počkej chvíli, proboha!
Zamyslíme se nad tím logicky.
Kdybys byl Lukas a věděl bys, že žiju, pověděl bys to někomu?
Pro Kinga přece dělá on, ne ty.
Jestli je King fakt tak nebezpečnej,
tak mu nezavolá a neřekne: „Víš, jak jsem říkal, že jsem to vyřídil?
Tak to jsem neudělal.“
Jo, to je pravda.
- Bude se snažit to napravit sám. - Jo.
Tak já s Lucasem promluvím
a třeba ho přesvědčím, aby s náma šel na policii.
Chrisi, je to psychouš!
Je můj bratranec.
CHRIS ZAVOLEJ MI!
JSEŠ MRTVEJ
Dobrý?
Co? Jo, v pohodě, dobrý.
Proč by taky ne?
Nechlastej, zítra pracuješ. Jeden chlap nám vypadl.
- Kdo? - Bartels.
Co s ním je?
Promiň, jsem zmatená, ty se mě snad chceš vyptávat?
Tak.
Zajedeš tam.
Zítra.
Čas ti dám vědět.
Hustý.
Vidíš.
- Ahoj. - Ahoj.
- Jste doma. - Dobrý den.
My jsme ne... Jen jsme...
Dobrý den, paní Klattová.
- Ahoj. - Pane Klatte.
Říkej mi Dedo.
- Dedo. - Alexi.
Je pěkný, že tě konečně pořádně poznáváme.
Čau, já jsem Rüdiger, Oleho super strejda.
Alex.
Tak co tu provádíte?
Vůbec nic.
Zítra píšeme test a Ole mě učí. Nejsem tak chytrej jako on.
To znám, nedělej si starosti.
Ve škole jsou vždycky ti chytří a pak my, co?
My se musíme spoléhat na vzhled.
Jo.
No, já už musím jít...
- Ole. Rád jsem vás všechny poznal. - Jo. Tak zatím, Alexi.
Nashle.
- Čau Alexi. - Čau.
No jo.
Půjdu do svýho pokoje.
Jo.
- Působí mile, ne? - Jo, myslím, že si rozumí extrémně dobře.
Líbali se.
Líbali?
- Počkat, takže Ole... - Jo.
Tak jo.
Ty jo!
A to je všechno živě?
My mysleli, že najdeme Wandu.
Vrchní inspektorka Rauchová o těch kamerách asi ví.
Musíme je odstranit, než je najde.
Chceme do těch domů vniknout, až budou všichni na tomhle.
Já ty štěnice sesbírám a Ole mi odtud bude dělat podporu.
Ty půjdeš s Carlottou na Wandafest a všechny rozptýlíš.
Suprový plán.
- Měl by mít krycí název. - To není potřeba.
A hlásit se taky nemusíš.
Budou na tom Wandafestu nějaký vystoupení?
Nemohl bych zazpívat?
- Pěkný nápad. - Výborný.
Vinsonovi už to ale mají celý naplánovaný...
Prostě si vezmu kytaru.
Víš co?
Co kdybychom prostě jeli dál?
Do tří dnů určitě můžeme být až v Řecku.
- V Řecku? - Jo.
Chrisi, nevykládej si to špatně,
ale do Řecka spolu nepojedeme.
Musím zpátky ke svojí rodině.
Wando.
Mrzí mě, že jsem tě do toho všeho zatáhl.
Já vím.
Je šílený, že...
Poslední tři měsíce
byly ty nejnáročnější a nejbláznivější v mým životě.
Zároveň ale i ty nejlepší.
Je hrozný to tak říct, ale...
Ne.
Já vím...
Chápu, co tím myslíš.
Jasně že bych byl rád, kdyby se to všechno nestalo.
Ale kdyby se to nestalo...
tak bych s tebou nestrávil všechen ten čas.
Je to ujetý.
Určitě si říkáš: „Co to mele?
Nejdřív mě přejede, pak mě zavře k babičce do sklepa
a teď tu říká...“
Pročs to udělala?
Hlavně abys přestal mluvit.
Co je?
Pořád se tím trápíš? To fakt není problém.
Já s tím souhlasím.
- Mám ti to někde podepsat? - Ne, o to nejde.
Já jsem...
Ještě nikdy jsem...
To nevadí.
Přijdeš na to rychle.
KRADENÁ DODÁVKA SLEDOVÁNÍ – KAMERY?
PAŠOVÁNÍ ZVĚŘE AUTONEHODA? – KAPITÁN
DRON DIVNÁ RODINA
ZAMOTÁVÁ SE TO... #INVESTIGATIVNÍINFLUENCERKA
Dovolali jste se Schellenbergovi. Nejsem k zastižení. Zanechte zprávu.
Je to královská koruna.
Já myslela, že ze sebe dělá královnu.
Ta koruna ale nepatří královně, je pro krále.
Bartels mluvil o Kingovi.
To on řídí celý to pašování zvířat.
Lenka ho chtěla odhalit. Proto ji nechal zabít.
Wanda nejspíš viděla něco, co neměla.
SUNDERSHEIMSKÉ NOVINY PŘÍŠERA V SUNDERSHEIMU
Měl jsi ji od nás odlákat.
Moc nepomůže, když kadíš do křoví
a necháš svoji kraksnu uprostřed města.
Zmínil jsi Kinga.
Chtěla na mě hodit tu pohřešovanou holku, ale v tom já nejedu.
Řekni Kingovi, že jsem svou práci odvedl, hodil jsem tu novinářku za hranice,
ale vraždu si přišít nenechám.
King si uvědomuje, cos pro nás všechno udělal.
Dominiku.
Schelli, už jsem si říkal...
Něco pro tebe mám.
Jako poděkování.
- Fakt? - Jo.
Bude se ti to líbit.
- Co to je? - Počkej.
Na.
Tak otevři to.
Dělej.
ŘEKNI KINGOVI, ŽE JE TO VYŘÍZENÉ.
Poslední runda!
- Na cestu? - Díky, ahoj!
Čau!
Wando?
PROMIŇ
Wando!
AUTOR PŘEDLOHY
Překlad titulků: Veronika Ageiwa