КАТАРІНА ВІНСОН
ЙОНАС ВІНСОН
АЛЕКС ВІНСОН
ЛЮСІ ВІНСОН
А З НИМИ...
КАРЛОТТА КЛАТТ
ВІНСОНИ
РЕЖИСЕРКА – КАРЛОТТА КЛАТТ
Діти, сніданок!
НЬЮ-ЙОРК ДЕЙЛІ ПОСТ ВРЯТОВАНІ ВІД ШТОРМУ
Не поспішайте.
Панкейків вистачить на всіх.
Дякуємо, мамо. Ми тебе любимо.
І я вас люблю.
А мене?
І тебе, татку.
Кохана, у тебе нова зачіска?
Дуже гарна.
Просто підрівняла.
МЕДОВІ ХРУМКИ
«Хрумки» закінчились.
Вибач, що?
«Медові хрумки» закінчились.
Карлотто.
«Медові хрумки».
У нас закінчилися пластівці.
Карлотто.
Карлотто!
«Медові хрумки»?
А що я маю з цим зробити?
Усе окей?
Ти якась утомлена.
Так. Усе добре.
Коли спостерігаю за людьми,
які живуть своє життя,
ніби нічого не сталося...
Дедо, ми займаємося цим уже кілька тижнів.
Але до Ванди так і не наблизились.
Детектив Раух від мене відмахується.
Вочевидь, поліція не просунулася, як і ми.
Це питання часу.
Скоро ми щось знайдемо, я відчуваю.
Оле запропонував спробувати дрон з тепловізором.
Може, купимо? Що скажеш?
Варто спробувати?
Так. Окей.
Окей.
Може, деньок перепочинеш? Подихаєш свіжим повітрям, приймеш ванну.
А завтра продовжимо.
Я ще трохи поспостерігаю.
Так здається, що я щось роблю.
Добре.
А я зроблю бутерброд.
РЮДІҐЕР
ДЕДО, НЕ ІГНОРУЙ МЕНЕ. ІНАКШЕ Я САМ РОЗКАЖУ.
КУДИ ЗНИКЛА ВАНДА?
ДЕНЬ 0
Років сто тому швейцарець К. Ґ. Юнґ
дав означення синхронності як подій,
які випадковим чином відбуваються одночасно,
але все ще пов'язані одна з одною
і мають сенс лише разом.
Якщо чесно, він трохи перебільшив.
20 МЕТРІВ – ДРУГИЙ З'ЇЗД ФОРШТ-ШТРАССЕ
Та ця ідея все одно дуже цікава.
Ви замислювалися про те, скільки всього
відбувається одночасно,
і саме тому врешті-решт усе складається так, а не інакше?
Що як змінити одну дрібну деталь?
Життя пішло б у геть іншому напрямку.
Як тоді, коли мама вирішила, що це хороша думка –
доручити сусідці Карін мене підстригти,
а та зробила мені невимовно безглузду гривку,
через яку мій третій клас був пеклом.
Доля інколи така наволоч.
ДЕНЬ 96
Ванда виходить з дому.
Її телефон знайшли в кав'ярні.
Тут у контейнер викидають її футболку,
а тут вона з'являється на фото в інстаграмі Ленки.
Мобільні дані з Ленчиного телефону зазначають, що вона зупинялася
тут, тут, тут
і тут.
А звідти вернулася прямо в Чехію,
без зупинок, і зірвалася з гори.
Може, заснула?
Стільки їздити.
Нагадує мишу.
Ніс, вуха, хвіст.
Фото біля статуї – Ленчин останній допис.
Попередній допис був тут.
ЛЕНКА РОЗСЛІДУЄ #ІНФЛЮЕНСЕРКА-РОЗСЛІДУВАЧКА
Вітаю!
Що, знайшли винуватця?
Який їв ваших птахів.
Точно, птахів. Так.
То був борсук.
Борсук? Шикарні тварини.
Але для них незвично нападати на птахів.
Он як?
Цей ще той засранець.
Так.
Хай там як, ми хочемо обшукати ліс,
щоб знайти його нору.
А син розповів мені про дрони-тепловізори.
Маю саме те, що треба.
Борсук?
Серйозно?
Люсі, ти підглядаєш?
Ти ж знаєш, я не люблю, коли до мене підкрадаються.
- Усе окей? - Так.
Так.
Вибач, сонце. Я на хвильку.
Що?
Я думала, що ми вже розібралися.
Це не найкращий варіант...
Привіт. Це я.
Я пробувала поговорити з мамою, але вона дуже зайнята.
Я на нервах, але, мабуть, усе нормально.
У Ліни була двотижнева затримка,
а виявилося, що через ретроградний Меркурій.
Передзвони мені.
Ох.
- Це тобі. - Дякую.
Ви коли-небудь розбивали чоловікові серце?
Гаральде! Я ж казала тобі не відлякувати відвідувачів!
- Вибач. - Ага.
Вибачте...
Його дружина в домі пристарілих через деменцію.
Мені жаль.
А дівчина його покинула.
- Гаральде, усе в порядку? - Так.
Що будете?
Я розслідую зникнення однієї дівчини.
Ванди Клатт. Так,
я знаю її сім'ю. Таке жахіття.
Аніта!
Гаральде!
Власне, я про іншу.
Окей.
Ні, я її не знаю.
- Хто це? - Інфлюенсерка з Чехії.
Інфлюенсери для мене нетипова клієнтура.
Вона була тут в ніч Нуппельвокена.
Багато хто приходить сюди на Нуппельвокена.
Наш найприбутковіший день року
через парад і футбол...
- Чому ви її шукаєте? - Вона померла.
- Померла? - У ДТП.
Нібито.
- На чеському кордоні. - Ага.
- Менш ніж через добу після візиту сюди. - Боже.
Оце так.
Ні.
Таки її не пригадую. Вибачте.
Нічого.
- Раптом щось згадаєте. - Я подзвоню.
- До побачення. - Бувайте.
- Гаральде, серйозно, знову? - Аніта.
Ага, Аніта.
- Привіт. - Що ти робиш?
Що? Доставка ж сьогодні.
Ти казала принести оплату.
Не тут.
Ходімо.
ДЕНЬ 96
ДЕНЬ 0
Добрий день. Що будете?
Ананасовий сік з шотом текіли.
Але сік лише свіжовичавлений.
Добре, налийте мені оцього.
Класний костюм.
Хто ви? Якесь страшило?
Я Нуппельвокен.
Сьогодні ніч Нуппельвокена.
«Вуппельнокен»?
Нуппельвокен!
Пуппендокель?
- Нуппельвокен! - Я вас не розумію.
Це стара легенда.
Бачите? Це Нуппельвокен.
Чудовисько, яке живе в лісі
і раз на сто років приходить у місто, щоб викрасти красиву дівчину.
Чудово. Краще сьогодні берегтися.
Рекомендую.
- Ще щось? - О так.
Ви знаєте, хто такий панголін?
- Що? - Вони дуже милі.
Та лише за минулий рік понад мільйон панголінів викрали браконьєри.
Не знімайте.
Я намагаюся знайти генія,
який стоїть за найбільшою мережею контрабандистів у Європі.
Я ж попросила не знімати.
Він зве себе Королем.
- Вона сказала не знімати. - Гей.
Ще раз торкнешся моїх речей, Волдеморте, і я пшикну тобі в лице з балончика.
Слухай...
Я й не чула про ваших королів. Ясно?
Тому допивайте й забирайтесь.
- Не чули? - Ні.
Дивно.
Бо більшість транзакцій здійснюється саме тут.
Чорник Дук. Чули про таке?
Це маркетплейс у даркнеті.
Більшість помилково вважає,
що в даркнеті в них стовідсоткова анонімність.
І в цьому їхня вразливість.
Чекайте тут.
Що?
Не витріщайтеся на мене.
У мене 125 000 підписників.
Не змушуйте насилати на вас тролів.
Бу!
З вами хоче поговорити Король.
Запишіть свої контакти.
Твітер, Тік-Ток чи інстаграм?
Номер телефона.
Окей, бумер.
До речі, пиво гівняне.
Так, це я. Ти потрібен тут. Уже.
ДЕНЬ 96
- Привіт. - Привіт. Рада тебе бачити.
Ні, дякую.
Це єдиний автобус, який тут їде.
Поїду наступним. Дякую.
Наступний через годину.
Я лишаюся, дякую.
Добре, па. До зустрічі.
Ого!
- Хочеш спробувати? - Краще не треба.
Гляньмо, на що він здатен.
Як ти тримаєшся?
Усе нормально?
Останнім часом так складно.
Ми втратили Ванду без попередження.
Без пояснень.
Таке не минає безслідно.
Після такого розумієш,
що ми піщинки в цьому хаотичному всесвіті.
Як мишки, що бігають по залізничних рейках.
Не розуміючи, що в будь-яку мить їх може розчавити.
Коли ти раз побачив світ таким,
уже не зможеш забути.
Що буде далі?
Ти про що?
Що як ми її не знайдемо?
Ми її знайдемо.
Мусимо.
Так?
Покажи. Де ми?
Знайоме місце.
Це та нова кебабна, що недавно відкрилась.
Заскочимо туди пообідати?
Мій однокласник уже сходив.
Там добре?
Потім у кінотеатрі всрався.
То гамбургери?
Окей.
Звідси лети на північ до перехрестя.
Головною дорогою до кільця.
Повз багатоквартирні будинки.
Далі, далі.
Зупинися на розі. Стоп. Ідеально.
Тут і почнемо.
Вихідна точка.
Ось контейнер з одягом, у якому знайшли Вандину футболку.
Окей.
Тепер піднімися якнайвище.
Добре.
Ого. Окей.
КОНТЕЙНЕР ДЛЯ ОДЯГУ
Усі ці ми пройшли. Як і ті.
Лишилися лише оті й будинки біля лісу.
Вандо, донечко, ми знаємо, що ти десь там.
Подай нам знак.
Ванда!
- Ванда! - Ванда!
- Де ти? - Ванда!
- Ця класна. - Ну...
Глянь. А ця?
- Не знаю. - Думаю, що ця...
- Отак? - Так.
- Без цукру? - Так.
Дорогувато.
- Привіт, Люсі. - Привіт.
Вона з мого класу.
ТЕСТ НА ВАГІТНІСТЬ
Вони майже однакові.
Раджу цей.
Там два в упаковці.
І неважко розібратись.
Це для подруги.
Тоді скажи подрузі, що їй нічого соромитися.
Майже кожній жінці
доводиться таке проходити.
Ми просто про це не говоримо.
Я з дочкою теж про це не говорила.
Напевно, думала, якщо не говорити, то...
цього не станеться.
Тупо, скажи?
Коли я пробую поговорити з мамою, вона завжди зайнята.
Люсі, повір, на таку розмову вона знайде час.
Як ви знаєте моє ім'я?
Ти вчишся у школі з моїми дітьми.
Я мама Оле й Ванди.
Ви здалися мені знайомою.
Так.
Співчуваю, що з Вандою таке сталося.
Так.
Вона класна. Надіюся, вона вернеться.
Я не хотіла...
Хочете сісти?
Можемо випити кави.
Звісно. Вип'ємо кави.
Окей.
Смачно, скажи?
Знаєш, кому ми можемо порадити «Гострі перекуси»?
Дядькові Рюдіґеру.
Йому точно сподобаються.
Гарний видався день.
Треба так частіше.
Це непросто.
Ви з мамою постійно зайняті пошуками Ванди.
Для тебе ми завжди знайдемо час.
Ти ж знаєш.
Ви з мамою розлучаєтеся?
Що? Ні.
Чого ти так подумав?
Мама щось таке казала?
Ні, ні.
Просто вона постійно сердита,
а ти завжди її чимось засмучуєш.
Синку, я стараюся.
Знаю.
Що це?
Чорт.
Він знайшов «жучка».
Це не добре.
Поліція. Хтось вдерся в мій дім.
Це геть не добре.
- Подзвонити мамі? - І не думай. Розберемося.
Їдьмо.
Треба просто забрати камери.
Ти дуже люб'язна.
Мені вже краще.
Не знаю, що це було.
Усе нормально. Я розумію.
Вам, мабуть, важко.
Ванда на рік молодша, але я її пам'ятаю.
Вона завжди була така гламурна й стильна.
Так.
Вона така.
Вранці, коли вона зникла, я з деким бачилася.
У лісі.
Ти спізнився.
Пішов іншим шляхом, щоб мене не побачили.
Сьогодні всі не сидять удома.
Тебе ж ніхто не бачив?
Розслабся.
Ти такий параноїк.
Мене можуть звільнити.
Тобі 15 років.
Мене можуть посадити.
Ніхто мене не бачив.
Клянуся.
І я бачила Ванду.
Ти казала поліції?
Бога ради, чому ні? Це важливо.
Мені жаль. Мені дуже жаль. Я знаю, що мусила розказати.
Я хотіла розказати, але...
Він змусив мене пообіцяти.
Хто змусив?
Він учитель.
Ого.
Розумію.
І саме тому тобі потрібно це?
Ох, Люсі.
- Люсі... - Тільки не кажіть мамі.
Добре.
Я не розкажу твоїй мамі.
Пане Гессель, поліція.
Що вам від мене треба?
Поможіть!
Гей!
Чому він так відбивається?
Це не добре. Дуже.
- Забери камери. - Виродок, пусти!
Ви такі боягузи.
Не на того напали. Я колишній військовий.
Що ти зробив?
Нащо було так сильно бити?
Це самозахист.
- Він мертвий? - Він не мертвий.
Він ніби не дихає.
О ні.
Чому він так на мене кричав?
- О боже. Що ми накоїли? - Що тепер?
...я стежу за історією Ванди в соцмережах.
Багато людей про це пише.
Справді?
Чули про Темний будинок?
Темний будинок?
На Форшт-штрасе.
Останній зліва.
Ніхто в нього не заходить, ніхто не виходить.
Жахливого сірого кольору, як гниле м'ясо.
І там багато знаків «Не заходити» і «Стережіться, пес».
Та ніхто звідти гавкоту не чув.
Дехто каже, що там живуть люди, які вночі тиняються лісом.
Виходять лише в темряві, коли місяць у повні.
На пошуки нової жертви, яку з'їдають.
- Чекай. - Лише одна з теорій.
Інші вважають, що Ванда втекла в Цирк дю Солей.
Знаєш,
якщо хочеш, можеш зробити тест зараз.
Усе буде добре.
Якщо ж ні, то разом подумаємо, що робити далі.
Окей.
ДЕНЬ 96
ДЕНЬ 0
Король. Я не такого чекала.
Знаю, ти заклопотаний контрабандист,
тому одразу до справи.
Або я розкажу поліції все, що знаю,
або ти даси мені ексклюзивне анонімне інтерв'ю.
Я вже змонтувала відео,
і воно готове в чернетках,
чекає на публікацію.
Питання в тому,
чи ти хочеш, щоб історію писала я?
Що?
Серйозно?
Добре. Кинь мені локацію, і я приїду.
ЛІС ФУТБОЛКА
Іди сюди.
Тихо.
Люсі, послухай.
Твої стосунки з цим чоловіком – не найкраща ідея.
Тихо.
Стільки класних хлопців твого віку.
Наприклад, мій Оле.
Я точно Оле не до смаку.
НЕ ВАГІТНА
ГОСТРІ ПЕРЕКУСИ
Не при мені.
Чорт.
У нас мертва інфлюенсерка і зникла дівчина.
Не міг хтось інший виїхати на виклик?
Нам треба важливішу рибу...
смажити.
Пане Гессель. Викликали?
Це Раух з поліції. Будь ласка, відчиніть.
- Тихо. Що нам робити? - Пане Гессель! Ви там?
Не знаю... Давай на задні двері.
Добра думка.
Пане Гессель!
Де бус?
Він стояв отам.
Пане Гессель, ми заходимо.
Що робимо? Треба тікати.
Повільно, дуже повільно.
Бігом. Бігом!
Гей. Гей!
Гей!
Чорт.
Дякую за...
Самі розумієте.
Нема за що.
Ще одне.
Того ранку, коли ти бачила Ванду,
куди саме вона їхала?
У цьому напрямку.
Але вона була сама.
Буду знати.
Дякую.
Люсі?
- Ти чому тут? - Привіт.
Ми знайомі.
Я Карлотта Клатт.
Мама Оле.
- І Ванди. - Боже, авжеж.
Ми бачилися на шкільних подіях.
Ви королева картопляного салату.
Так.
Так, Люсі...
Побачила мене
і підійшла висловити співчуття.
Не знала, що моя дочка така співчутлива.
Від мене вона це приховує.
Просто захотілося морозива.
Може, після того глянемо фільм?
Так, чудово.
То заходь і вибирай.
Я зачекаю в машині, і вернемося додому разом.
Хотіла сказати,
що й близько не уявляю, що ви переживаєте.
Якщо захочете випити кави
або з кимось поговорити,
то я тут, на цій вулиці.
- Залюбки. Дуже дякую. - Так? Чудово.
Запишіть свій номер, і я обов'язково сконтактую.
Добре?
Боже.
- Дехто їздить, як повний дурень. - Так.
Нас переслідують?
Не думаю.
Відповісти?
Ти розумієш, що мама про це дізнатися не повинна?
Про що?
Що ми вдерлися до пана Гесселя і влупили його по голові?
Чи що ми викрали фургон і втекли від поліцаїв?
О боже.
Я що, здурів? Ясно, що я їй не скажу.
Вона мене вб'є.
- Тебе точно вб'є. - Мене точно вб'є.
Тоді завезе в лікарню, реанімує
- і вб'є тебе ще раз. - Так.
А тебе пошле у швейцарський інтернат,
де всі говорять латиною і вдягаються, як Гаррі Поттер.
Можете повернути наліво?
Зупиніться тут.
СТЕРЕЖІТЬСЯ ПСА!
Окей. Чудово, дякую. Дякую.
Покинемо бус у лісі.
Угу. Так.
Що там?
ОТРИМУВАЧ: РЮДІҐЕР ШЕФЕР
Рюдіґер?
Що?
Тату!
Ні, тату, ні!
3 ПРОПУЩЕНІ ВІД КАРЛОТТИ
Прихована камера?
Так.
На лампі в коридорі.
- А тоді два чоловіки. - Па.
Низький товстун і другий худорлявий.
З пакетами з фаст-фуду на головах?
Так.
Вдерлися й напали. Вирубали мене.
Коли я отямився,
і камера, і ті двоє зникли.
Ну, ну.
Загадковим чином зникли.
Тепер усе ясно.
Ось як вони дізналися про Марґарет.
Через них мене покинула Аніта.
Пане Гессель, пам'ятаєте, що ми сьогодні вже бачились?
У «Капітані»?
Ні.
Ви там ще довго були?
Далі пили?
Кілька крапель, щоб полегшити тугу.
Аніта пішла.
К. КЛАТТ
Пішла.
- Пішла від мене. - Це Раух.
Пішла. Аніта пішла.
Пані Раух, це Карлотта Клатт.
Я дізналася, що Ванду бачили.
У день зникнення вона їхала в ліс.
Що? Як ви дізнались?
Я говорила зі свідком.
Яким ще свідком?
- Не можу сказати. - Даруйте?
Неважливо. Це нова інформація, якої раніше не було.
Пані Клатт, якщо джерело надійне,
то свідок мусить прийти й зробити заяву.
Ви вже були в Темному домі?
- У чому? - Великий моторошний будинок
біля Форшт-плац?
В інтернеті поширюють багато різних теорій.
Визнаю, деякі трохи притягнуті за вуха...
На цьому вас зупиню. У мене багато реальної поліційної роботи.
Але раджу вам не шукати Ванду в мережі.
Там нічого корисного.
До побачення.
- Дурна корова. - Дурна корова.
ФОРШТ-ПЛАЦ
Оле! Оле, благаю!
Оле!
Отямся! Ти живий?
Оле. Оле!
Що з тобою?
Ти в порядку?
- Так, усе нормально. - Слава богу.
Вибач, не знаю, що сталось.
- Точно все нормально? - Так, тату.
- Я в порядку. - О боже.
Вибираймося звідси.
Окей.
Чорт забирай.
Чорт.
О боже.
Тату.
Чому тут клітка?
Не знаю й не хочу знати.
Дай мені. Забираймося.
Оле, бігом!
- Точно в порядку? - Так.
Ніщо не болить?
Ні.
Яке ж гівно.
ДЕНЬ 0
Заблукала?
- Ти ж та журналістка? - Інфлюенсерка-розслідувачка.
Як журналістка, тільки лайків більше.
Хочеш поговорити з Королем?
Так.
То ходімо.
Виходь.
Я не кусаюсь.
Ні!
Переклад субтитрів: Анастасія Жищинська