KATARINA VINSONOVÁ
LUCIE VINSONOVÁ
A PŘEDSTAVUJEME...
CARLOTTU KLATTOVOU
VINSONOVI
NATOČILA CARLOTTA KLATTOVÁ
Děti, snídaně!
ZACHRÁNĚN PŘED BOUŘÍ
Jen pomalu.
Máme dost lívanců pro všechny.
Díky, mami, máme tě rádi.
Já vás taky.
A co mě?
Tebe taky, tati.
Zlato, byla jsi u kadeřnice?
Vypadáš výborně.
Jen mi to zastřihla.
Došly nám cereálie.
Prosím?
Došly nám cereálie.
Carlotto?
Cereálie.
Došly nám cereálie.
Carlotto?
Carlotto!
Cereálie?
A co já s tím mám dělat?
Jsi v pořádku?
Vypadáš unaveně.
Jo, dobrý.
Když vidím ty lidi,
co prostě jen tak žijou svoje životy,
jako by se nic nestalo...
Dedo, děláme to už týdny.
A nemám pocit, že bychom byli Wandě blíž.
Ta vrchní inspektorka se jen vykrucuje.
Takže policie s tím očividně taky nepokročila.
Je to jen otázka času. Brzy přijde průlom, cítím to.
Ole celou dobu tvrdí, že potřebujeme dron s termovizí.
Koupíme ho? Co myslíš?
Třeba to pomůže.
Tak jo.
Dobře.
Tak si teď trošku odpočiň. Provětrej se, dej si koupel.
Zítra budeme pokračovat.
Ještě se budu chvíli dívat.
Aspoň tak mám pocit, že něco dělám.
Dobře.
A já si namažu chleba.
RÜDIGER POSLYŠ, ŘEKNI JÍ TO, NEBO TO UDĚLÁM JÁ.
KDE JE WANDA?
0. DEN
Asi před sto lety jeden Švýcar jménem C. G. Jung
definoval synchronicitu
jako události, které se odehrávají zdánlivě náhodně současně,
ale přesto jsou propojený
a dávají smysl jen jako celek.
Nejspíš trochu přeháněl.
Ale i tak je to zajímavá myšlenka.
Už jste někdy přemýšleli nad tím, kolik věcí se musí odehrát současně,
aby se nakonec všechno stalo tak, jak se to děje?
Co když bude jen jeden malej detail jinak?
Celej váš život by se odehrál úplně jinak.
Jako když si tehdy moje máma myslela, že je dobrej nápad,
aby mě ostříhala naše sousedka Karin,
a ona mi udělala děsně směšnou ofinu,
kvůli který jsem protrpěla celou třetí třídu.
Osud je někdy fakt hajzl.
96. DEN
Wanda opustila dům tady.
Její mobil našli tady v kavárně.
Tady někdo vhodil její tričko do kontejneru
a tady byla zachycená na Lenčině instagramu.
Data z Lenčina mobilu ukazují, že Lenka zastavila tady, tady,
tady, tady, tady, tady
a tady.
Potom jela nejspíš bez zastavení až zpátky do Česka
a tam sjela ze srázu.
Možná to byl mikrospánek.
Po všem tom řízení.
Vypadá to trochu jako myš.
Tohle je nos, uši a ocas.
Ten snímek u sochy je Lenčin poslední příspěvek.
A ten předešlý byl tady.
#INVESTIGATIVNÍINFLUENCERKA
Dobrý den! Tak co, chytili jste tu škodnou?
Co vám žere ty ptáky.
Jasně, ptáky. Ano.
Jo, nejspíš jde o jezevce.
O jezevce! To je zajímavý. Jezevci jsou úžasný zvířata, že?
Ale není obvyklý, že by lovili ptáky.
Jo?
Tenhle je ale děsná potvora.
Přesně.
Každopádně chceme prohledat les a najít jeho noru.
Tady syn mi říkal, že existují drony s termovizí, ano?
Mám pro vás to pravé.
Jezevec?
To fakt?
Lucie, co tady číháš?
Dobře víš, že nesnáším, když se kolem mě někdo motá.
- Všechno v pořádku? - Jo.
Ano?
Promiň, zlato. Počkej chvilku.
Co je?
Já myslela, že už jsme to dávno vyřešili.
To je teda dost překvapivý.
Čau. To jsem já.
Zase jsem se snažila říct to mámě, ale nemá čas.
Trochu vyšiluju, ale bude to v pohodě, že jo?
Lina to jednou nedostala dva týdny, ale bylo to kvůli retrográdnímu Merkuru.
Zavolej mi zpátky.
No teda.
- Tak, prosím. - Díky.
Už jste někomu zlomila srdce?
Haralde! Co jsme si říkali o odhánění zákazníků?
- Pardon. - Jo.
Pardon.
- Jeho žena šla do domova kvůli demenci. - To mě mrzí.
A nechala ho jeho přítelkyně.
- Dobrý, Haralde? - Jo.
Copak to bude?
Vyšetřuju případ pohřešované mladé ženy.
Wanda Klattová. Jo...
Tu rodinu znám. Je to hrůza.
Anito!
Haralde!
Mluvím o jiné ženě.
Aha.
Ne, tu neznám.
- Kdo to je? - Influencerka z Česka.
- Influenceři tu nejsou typická klientela. - Byla tu na Nuppelwockenovu noc.
To přijdou všichni. Spousta lidí. To je tu největší nával.
Máme průvod, fotbalovej zápas...
- Proč ji hledáte? - Zemřela.
- Zemřela? - Při autonehodě.
Údajně.
- U českých hranic. - Jo.
- Do 24 hodin po odjezdu odtud. - Bože.
No jo.
Ne.
Nevzpomínám si na ni. Promiňte.
Tak dobře.
- Kdyby vás něco napadlo... - Ozvu se.
- Nashle. - Nashle.
- Haralde, už zase? - Anita.
Jo, Anita.
- Na. - Co to děláš?
Co je? Dneska je doručovací den. Je splatná poslední splátka.
Ale ne tady.
Pojď za mnou.
96. DEN
0. DEN
Dobrej. Co si dáte?
Ananasovej džus s panákem tequily.
Ten džus prosím čerstvej.
Tak dobře, dejte mi jedno.
Pěknej kostým.
Za co jdete? Za strašáka?
Za Nuppelwockena.
Je Nuppelwockenova noc.
Wuppelnocken?
Nuppelwocken!
Puppen-Dockel?
- Nuppelwocken. - Nevím, o čem to mluvíte.
Je to dávná místní legenda.
Vidíte? To je Nuppelwocken.
Příšera z lesa, která každých sto let unese z města tu nejkrásnější dívku.
Paráda. Tak to si musím dávat pozor.
To udělejte.
- Ještě něco? - Jo.
Víte, co je to luskoun?
- Co? - Jsou strašně roztomilí.
Ale jen v minulým roce jich byl nelegálně ulovenej milion.
Přestaňte natáčet.
Snažím se najít šéfa
největší sítě pašeráků divoký zvěře v Evropě.
- Zdvořile jsem požádala, ať nenatáčíte. - Říká si King.
- Nemáš ji natáčet. - Hej.
Ještě jednou sáhneš na moje věci, Voldemorte, a ucítíš můj pepřák.
Tak hele...
O žádným Kingovi jsem neslyšela. Porozhlídněte se, dopijte a jděte.
- Neslyšela? - Ne.
To je divný.
Většinu obchodů totiž uzavírá odtud.
Black Souk. Říká vám to něco?
To je on-line tržiště na temným webu.
Je to obvyklá chyba. Lidi si myslí, že na temným webu je všechno anonymní.
To ale není pravda. Jsou tak zranitelní.
Počkejte tady.
Co je?
Nečum tak na mě.
Mám 125 000 followerů.
Můžu na tebe poslat armádu trollů.
King s váma chce mluvit. Napište mi kontakt.
- Twitter, TikTok nebo Insta? - Telefonní číslo.
Tak jo, boomerko.
Mimochodem, je hnusný.
To jsem já. Přijeď. Hned.
96. DEN
- Jak je? - Ahoj! Ráda vás vidím.
Ne, díky.
Tady jiný autobus nejezdí.
Pojedu příštím. Díky.
Ten jede až za hodinu.
To nevadí, děkuju.
Tak ahoj.
Ty jo.
- Zkusíš to? - To asi není dobrej nápad.
Vyzkoušíme, co dokáže.
Jak se ti celkově vede?
Všechno v pohodě?
Poslední dobou se toho stalo hodně.
Že Wanda zmizela tak bez varování,
bez vysvětlení,
to člověka zasáhne.
Uvědomí si tak,
jak maličkej v tom obrovským, chaotickým vesmíru je, co?
Jsme jako myšky, co běhají po kolejích.
Ty si taky neuvědomujou, jak rychle může být po všem.
Ale když už to člověka jednou napadne, tak se té myšlenky jen tak nezbaví.
A přestane to někdy?
Co tím myslíš?
Co když ji nenajdeme?
My ji najdeme.
Zkrátka musíme.
Jo?
Tak mi to ukaž. Kde to jsme?
Tam to znám.
To je to nový občerstvení. Spicy Snacks.
Nezajdeme si tam pak na oběd?
- Jeden můj spolužák už tam jedl. - A dobrý?
Potom se v kině podělal.
Tak radši hamburger?
Dobře.
Leť odtamtud na sever ke křižovatce.
Po hlavní až na kruháč.
Kolem bytových domů.
Kolem celýho bloku, dál.
Na rohu tam zastav. Stop. Přesně tam.
To je náš výchozí bod.
Ground zero.
To je kontejner na oblečení, ve kterým našli Wandino tričko.
Tak dobře.
No a teď leť, co nejvýš to jde.
Dobře.
Ty jo. Tak dobře.
KONTEJNER
Tam už to máme hotový. Tam taky.
Zbývají už jen tyhle tady a domy u lesa.
Ach jo, Wando, holčičko, my víme, že tam někde jsi.
Dej nám znamení.
Wando!
- Wando! - Wando!
- Kde jsi? - Wando!
- Super, ne? - No...
Hele, tuhle?
- Já nevím. - Tahle je asi...
- Takhle? - Jo. Udělej to.
- Bez cukru? - Jo, jasně.
Je fakt, že je drahá.
- Čau Lucie. - Ahoj.
Chodí do stejný školy.
ČASNÝ TĚHOTENSKÝ TEST
Jsou vlastně všechny stejný.
Já bych koupila tenhle.
Jsou v něm dva.
Je to jednoduchý.
Je pro kamarádku.
Tak jí řekni, že se nemusí stydět.
Tímhle si někdy prošla
skoro každá žena.
Jen se o tom nemluví.
Taky jsem o tom s dcerou nemluvila.
Já myslela, že když o tom nebudeme mluvit,
tak se to nestane.
Hloupý, co?
Když si o tom chci s mámou promluvit, nemá čas.
Lucie, věř mi, na tenhle rozhovor si čas udělá.
Odkud znáte moje jméno?
Chodíš přece do stejný školy jako moje děti.
Já jsem máma Oleho a Wandy.
Přišla jste mi povědomá.
Jo.
To s Wandou mě mrzí.
Jo.
Byla super. Snad se vrátí.
Já nechtěla...
Chcete se jít posadit?
Můžeme si dát kafe nebo tak.
Dobře. Dáme si kafe.
Tak jo.
Je dobrej, co?
Víš, komu bychom mohli doporučit Spicy Snacks?
Rüdigerovi.
Toho by to potěšilo.
Byla to zábava.
Měli bychom to dělat častěji. Něco spolu.
Není to tak snadný.
S mámou máte pořád spoustu práce kolem Wandy.
Ale na tebe si čas uděláme.
To přece víš, ne?
Rozvedete se s mámou?
Cože? Ne.
Jak tě to napadlo?
Máma ti něco říkala?
Ne.
Jen se na tebe pořád zlobí a ty ji ještě víc rozčiluješ.
Hochu, já se fakt snažím.
Já vím.
Co to je?
A sakra.
Našel tu kameru.
To není dobrý.
Policie? Někdo se mi vloupal do domu.
To je fakt zlý.
- Zavoláme mámě? - Rozhodně ne, je to na nás. Jedeme.
Musíme odtamtud ty kamery rychle sebrat.
To je od tebe milý.
Už je mi líp.
Nevím, co to bylo.
To nevadí. Já to chápu.
Musí to být těžký.
Wanda je o ročník výš, ale vzpomínám si na ni.
Vždycky jí to seklo a byla výřečná.
Jo.
Celá ona.
To ráno, co zmizela, jsem někoho potkala.
V lese.
Jdeš pozdě.
Šel jsem oklikou, aby mě neviděli.
Dneska je venku celý město.
Tebe nikdo neviděl?
Uklidni se.
Jseš fakt paranoidní.
Přijdu o práci.
Je ti 15.
Mohl bych jít do vězení.
Nikdo mě neviděl.
Opravdu.
Viděla jsem Wandu.
Řekla jsi to policii?
Proboha, proč ne? Je to důležitý.
Mrzí mě to. Opravdu. Měla jsem něco říct.
Já jsem chtěla, ale...
- Musela jsem mu slíbit, že neřeknu. - A komu?
Je to učitel.
Páni.
Tak dobře. To chápu.
A souvisí to i s tímhle?
Lucie.
- Lucie... - Neříkejte to mámě.
Dobře.
Nepovím jí to.
Pane Hessele, policie.
Co ode mě chcete?
Pomoc!
Hej!
Proč se tak brání?
To není dobrý. Vůbec.
- Seber ty kamery. - Pusť mě!
Jste slaboši.
Zahráváte si s nepravým. Byl jsem v armádě.
Cos to udělal?
Proč jsi ho tak moc praštil?
V sebeobraně.
- Je mrtvej? - Ne, není.
Vypadá, že nedýchá.
Ale ne.
Co na mě tak řve?
- Bože, co jsme to provedli? - A teď?
Občas se mrknu, co je o Wandě na netu.
Lidi toho píšou spoustu.
Vážně?
Slyšela jste o Temným domě?
O Temným domě?
To je dům ve Forststraße.
Ten poslední nalevo.
Nikdo nechodí dovnitř ani ven.
Je šedej. Odporně šedej jako zkažený maso.
A jsou tam cedule „Nevstupovat“ a „Pozor pes“.
Ale štěkot slyšet není.
Povídá se, že ty lidi v noci běhají po lese.
Vycházejí jen potmě za úplňku.
A hledají svoji další oběť, kterou pak sežerou.
- Počkat. - To je jen jedna z teorií.
Jiní tvrdí, že Wanda utekla do Cirque du Soleil.
Víš co?
Jestli chceš, můžeš si to odskočit vyřídit.
Určitě to bude v pořádku.
Ale jestli ne, můžeme spolu vymyslet, co chceš dělat dál.
Tak jo.
96. DEN
0. DEN
King. S tím jsem nepočítala.
Jistě máte spoustu práce s pašováním,
takže půjdu rovnou k věci.
Buď policii povím všechno, co vím,
nebo mi anonymně poskytnete exkluzivní rozhovor.
Už jsem natočila video.
Mám ho připravený ve složce s návrhama. Můžu ho zveřejnit kdykoli.
Takže se nabízí otázka...
Chcete ten narativ ještě ovlivnit?
Cože?
Opravdu? Tak mi pošlete lokaci, přijedu.
SPATŘENA V LESE TRIČKO
Pojď sem.
No tak.
Lucie, poslyš.
Ty a ten muž se k sobě nehodíte.
No tak.
Existuje spousta fajn kluků tvýho věku.
Jako můj syn Ole.
Já asi nejsem Oleho typ.
NEJSTE TĚHOTNÁ
Tohle já nepřipustím.
No nazdar.
Mrtvá influencerka a pohřešovaná dívka.
Tohle směšný vloupání snad mohl vzít někdo jiný.
Máme opravdu důležitější...
práci.
Pane Hessele. Volal jste nás?
Rauchová, policie. Prosím otevřete.
- Ticho. Co teď? - Pane Hessele? Jste tam?
Já nevím, zkusíme to zadem.
Jasně.
Pane Hessele?
Kde je dodávka?
Stála přímo tam.
Pane Hessele. Jdeme dovnitř.
Co teď? Musíme pryč.
Pomalu, jen pomalu.
Utíkej!
Hej!
Do prdele.
Děkuju, že...
Však víte.
Nemáš za co.
Jen ještě jedna věc.
To ráno, cos viděla Wandu,
kterým směrem jela?
Jela tam.
Ale byla sama.
To je dobrý vědět.
Děkuju.
Lucie?
- Co tu děláš? - Dobrý den.
My už se známe.
Jsem Carlotta Klattová.
Oleho máma.
- A taky Wandy. - Bože, no jistě.
Známe se ze školních akcí. Jste královna bramborovýho salátu.
Ano.
No, Lucie...
Viděla mě a pověděla mi, jak se mnou soucítí.
Netušila jsem, že mám tak empatickou dceru.
Přede mnou to tají.
Zrovna jsem chtěla zmrzlinu.
A nepustíme si potom film?
To zní skvěle.
Jdi si dovnitř vybrat, já za tebou hned přijdu.
A pak spolu pojedeme domů?
Jen jsem chtěla říct, že asi sotva tuším, čím si procházíte.
Kdybyste si chtěla dát kávu
nebo si potřebovala popovídat,
bydlím tady v ulici.
- Moc ráda. Děkuju. - Ano? Výborně.
Dáte mi na sebe číslo? Pošlu vám pak zprávu.
Ano?
- Bože, ty lidi jezdí jako idioti. - Jo.
Sledovali nás?
Asi ne.
Mám to vzít já?
Je ti snad jasný, že se o tomhle máma nesmí dozvědět?
A o čem přesně?
Že jsme se vloupali k důchodci a praštili ho do obličeje?
Nebo že jsme ukradli dodávku a prchali před policií?
Panebože.
Nic jí nepovím. Jsem snad blázen?
Máma by mě zabila.
- To jo. - Opravdu.
Nechala by tě resuscitovat
- a zabila by tě znovu. - Jo.
Tebe by dala na internát do Švýcarska,
kde všichni mluví latinsky a oblíkají se jako Harry Potter.
Můžete zahnout doleva?
Tady prosím zastavte.
POZOR PES!
Dobře. Výborně, děkuju.
Schováme tu kraksnu v lese, ne?
Jo.
Co to je?
ADRESÁT: RÜDIGER SCHÄFER
Rüdiger?
Co prosím?
Tati!
Ne, tati, ne!
3 ZMEŠKANÉ HOVORY
Ukrytá kamera?
Ano, přesně tak.
Schovaná v lampě na chodbě.
- Přišli dva muži. - Nashle.
Menší tlustej a hubeňour.
S pytlíky od fastfoodu na hlavě?
Jo.
Napadli mě a praštili do hlavy.
Když jsem se probral,
byla ta kamera i ti muži pryč.
No, no.
Záhadně zmizeli, ano?
To všechno vysvětluje.
Tak se dozvěděli o Margaret.
Je to jejich vina, že Anita odešla.
Pane Hessele, víte, že už jsme se dneska viděli?
V Kapitánovi?
Ne.
Byl jste tam dlouho?
Pil jste ještě?
Jen jsem si přihnul na smutek.
Anita je pryč.
Je pryč.
- Je pryč. - Rauchová.
Pryč. Anita je pryč.
Paní Rauchová, tady Klattová.
Chci vám jen povědět, že Wanda byla spatřena.
V den, kdy zmizela. Jela směrem do lesa.
Cože? Odkud to víte?
Mluvila jsem se svědkyní.
S jakou?
- To vám říct nemůžu. - Co prosím?
Je to přece jedno, je to naprosto nová informace.
Pokud je ta informace důvěryhodná,
musí ta svědkyně u nás vypovídat.
Zaobírali už jste se Temným domem?
- Čím? - Tím velkým, děsivým domem u Forstplatzu?
Na internetu se o něm šíří nejrůznější teorie.
A některé z nich zní, že jsou trošku přitažený za vlasy...
Dobře, přeruším vás. Musím se věnovat policejní práci.
Radím vám Wandu nehledat na internetu. Tam nic dobrého nenajdete.
Na shledanou.
- Kráva hloupá. - Kráva hloupá.
Ole, prosím!
Ole!
Prober se! Jsi v pořádku?
Ole. Hej. Ole!
Jsi v pořádku?
- Jo, jsem. - Díkybohu.
Promiň, nevím, co se stalo.
- Jsi v pohodě? - Dobrý, tati.
- Dobrý. - Panebože.
Musíme odtud pryč. Ano? Vystoupit.
Dobře.
A do prdele.
Do prdele.
Bože.
Tati?
Proč je tady klec?
To nevím a ani to vědět nechci.
Dej to sem. Vypadneme odtud.
Ole, pojď!
- Jsi v pořádku? - Jo, jsem.
Nebolí tě nic?
Ne.
Sakra.
0. DEN
Copak? Ztratila ses?
- Ty jsi ta novinářka? - Investigativní influencerka.
Totéž co novinářka, jen mám víc lajků.
A chceš mluvit s Kingem?
Jo.
Tak pojď se mnou.
No tak.
Já nekoušu.
Ne!
Překlad titulků: Veronika Ageiwa