КАТАРИНА ВИНСОН
ЙОНАС ВИНСОН
АЛЕКС ВИНСОН
ЛЮСИ ВИНСОН
И ДЕБЮТ НА...
КАРЛОТА КЛАТ
СЕМЕЙСТВО ВИНСОН
ПО ИДЕЯ НА КАРЛОТА КЛАТ
Деца, закуската!
Леле, не тичайте.
Палачинки има за всички.
Благодаря, мамо, обичкаме те.
И аз ви обичкам.
А мен?
И теб, татко.
Скъпа, какво си направила с косата си? Страхотно изглеждаш.
Само я подкъсих.
- Няма зърнена закуска. - Моля?
Няма зърнена закуска.
Карлота? Зърнена закуска.
Нямаме зърнена закуска.
Карлота?
Карлота!
- Зърнена закуска? - И аз какво да направя?
Всичко наред ли е? Изглеждаш гроги.
Нищо ми няма.
Просто гледам как всички тези хора си живеят живота,
сякаш нищо не е станало.
Дедо, от седмици сме така.
А все още няма и следа от Ванда.
Инспектор Раух не ми помага.
Явно и полицията е в задънена улица като нас.
Нужно е време. Усещам, че скоро ще направим пробив.
Оле предложи да вземем дрон с термокамера.
Да купим ли? Дали си заслужава?
Да, добре.
Защо не си починеш днес? Разходи се навън, вземи си една вана.
Утре ще продължим.
Ще поостана още малко тук.
Така се чувствам полезна.
Добре. Ще си направя сандвич.
РЮДИГЕР: ДЕДО, КАЖИ Й, ИНАЧЕ АЗ ЩЕ Й КАЖА
ДЕНЯТ НА ИЗЧЕЗВАНЕТО
Преди около век швейцарецът К. Г. Юнг
дефинира "синхроничността"
като събития, които уж случайно съвпадат във времето,
но всъщност са взаимосвързани
и само заедно добиват смисъл.
Май е преувеличил, но идеята му е доста интересна.
Замисляли ли сте се колко неща трябва да се случат
по едно и също време,
за да доведат до определен резултат?
А ако само един дребен детайл е различен?
Животът ви би поел в друга посока.
Също както когато мама реши, че е добра идея
съседката ни Карин да ме подстриже.
Тя ми направи толкова смотан бретон,
че трети клас беше ад за мен.
Съдбата понякога е гадна.
96-И ДЕН
Ванда излиза от дома си, а после телефонът й е намерен в кафенето.
Ето тук блузата й е хвърлена в контейнер,
а тук попада в кадър в инстаграма на Ленка.
Мобилните данни от телефона на Ленка показват, че е спирала тук, тук,
тук, тук, тук и тук,
а накрая - тук.
После е поела обратно към Чехия, без да спира,
и е изхвърчала от пътя.
Може да е задрямала зад волана, да се е изморила от шофиране.
Прилича на мишка.
Носле, уши, опашка.
Снимката пред статуята е последният пост на Ленка.
Преди това е постнала от тук.
ЛЕНКА РАЗСЛЕДВАЩ ИНФЛУЕНСЪР
Здравейте, намерихте ли виновника?
Нали нещо ядеше птиците ви.
Да, птиците.
Май имаме язовец.
Язовец? Колко интересно. Страхотно животно.
- Но е необичайно да напада птици. - Така ли?
- Този обаче е гадняр. - Такъв е.
Както и да е. Решихме да търсим гнездото му в гората.
Синът ми спомена нещо за дронове с термокамери.
Имам каквото ви трябва.
Язовец? Изперка ли?
Люси! Как ме стресна.
Знаеш, че не обичам така.
- Добре ли си? - Да.
Ало?
Извинявай, миличка, дай ми минутка.
Какво има? Мислех, че вече го уточнихме.
Това ме изненадва.
Здрасти, аз съм.
Исках да говоря с мама, но тя отново е заета.
Плаша се, но сигурно няма повод за тревога.
На Лина й закъсня с две седмици заради ретроградния Меркурий.
Обади ми се.
Леле.
- Заповядайте. - Благодаря.
Някога разбивали ли сте мъжко сърце?
Харалд, не ми пъди клиентелата.
Съжалявам. Извинете.
- Вкара жена си в дом, тя е с деменция. - Ама че неприятно.
И приятелката му го напусна.
- Добре ли си, Харалд? - Да.
Какво ще пиете?
Разследвам изчезването на млада жена.
Да, Ванда Клат. Познавам семейството, ужасна история.
Анита!
Харалд!
- За друга жена става дума. - Ясно.
- Не я познавам. Коя е тя? - Инфлуенсърка от Чехия.
Такива не са ни типичната клиентела.
- Била е тук в Нощта на Нупелвокен. - Много хора идват в града тогава.
Може би най-натовареният ден в годината. Парад, футболни мачове.
- Защо я търсите? - Мъртва е.
- Мъртва? - Катастрофирала е.
Вероятно.
На границата с Чехия.
- Няма и ден, след като е била тук. - Боже. Кофти случка.
Не.
Щях да я запомня. Съжалявам.
Добре.
- Ако си спомните нещо. - Ще се обадя.
- Довиждане. - Чао.
- Харалд, пак ли? - Анита.
Да, Анита.
- Ето. - Защо идваш?
Днес е денят за доставка. Каза ми да донеса последната вноска.
Не тук. Ела с мен.
ДЕНЯТ НА ИЗЧЕЗВАНЕТО
Привет, какво да бъде?
Сок от ананас с шот текила. Но сокът да е прясно изцеден.
Добре де, дайте ми една бира тогава.
Страхотен костюм. Като плашило ли сте се облекли?
Като Нупелвокен.
- Днес е Нощта на Нупелвокен. - Вупелнокен?
Нупелвокен!
Пупендокел?
- Нупелвокен. - Не ви разбирам.
Това е стара легенда.
Онова там е Нупелвокен.
Горски звяр, който веднъж на сто години идва в града да си открадне красавица.
Яко! Значи да си отварям очите на четири.
- Непременно. Нещо друго? - Да.
Знаете ли какво е панголин?
- Какво? - Очарователни същества.
Но само миналата година са били продадени над един милион панголина.
Не ме снимай.
Търся тартора на най-голямата група за контрабанда на диви животни в Европа.
- Помолих те да не ме снимаш. - Нарича себе си Краля.
Тя те помоли нещо.
Пипнеш ли пак нещо мое, Волдемор, ще усетиш лютивия ми спрей.
Не съм чувала за никакъв крал. Пий си пивото и се омитай.
- Не си ли? - Не.
Странна работа. Защото той има вземане-даване с този бар.
Чували ли сте за Черния пазар? В даркнета е.
Хората си въобразяват, че в тъмната мрежа са напълно анонимни.
Но това ги прави уязвими.
Стой тук.
Какво? Не ме гледай така. Имам 125 000 последователи.
Мога да насъскам орди от тролове по теб!
Краля иска да говори с теб. Дай си координатите.
- Туитър, Тик Ток или Инстаграм? - Телефонния номер.
Окей, лелче.
Това пиво е помия. Само казвам.
Да, аз съм. Трябваш ми тук.
96-И ДЕН
Не, благодаря.
- На тази спирка не идва друг автобус. - Ще хвана следващия.
- Той е след час. - Добре съм си тук, благодаря.
- Искаш ли? - По-добре не.
Да видим какво може.
А ти как си иначе?
Добре ли си?
Напоследък е лудница.
Внезапно останахме без Ванда. Пълна загадка.
Това ти се отразява.
Осъзнаваш колко сме незначителни в тази необятна и хаотична Вселена.
Като мишлетата, които щъкат по влаковите релси
и не осъзнават, че може да бъдат сплескани всеки момент.
Като почнеш да гледаш на света така, после трудно се съвземаш.
Как ще свърши всичко?
Какво?
А ако не я намерим?
Ще я намерим.
Задължително. Нали?
Дай да видя. Къде сме?
- Това място ми е познато. - Новото заведение за дюнери.
- Дали да не хапнем после? - Един съученик веднъж яде там.
- И как е? - После се продриска в киното.
Тогава бургери? Добре.
Давай на север към кръстовището.
Следвай главния път към кръговото.
Подмини блоковете. Продължавай.
Спри на ъгъла. Точно тук.
Това ни е отправната точка, кота нула.
Контейнерът за дрехи, в който са открили блузата на Ванда.
Сега качи дрона докъдето може.
Добре.
Супер.
КОНТЕЙНЕРЪТ
Обиколили сме всички тези къщи. Онези също.
Останаха само тези и къщите до гората.
Ванда, миличка, знаем, че си там някъде. Дай ни знак.
Ванда!
Къде си?
- Здрасти, Люси. - Здрасти.
Учим заедно.
ТЕСТ ЗА БРЕМЕННОСТ
Всички са еднакви.
Бих си взела този - вътре са по два. Лесен е за употреба.
За приятелка вземам.
Кажи й да не се срамува.
Почти няма жена, на която да не й се е случвало.
Просто не говорим за това.
И аз не съм го обсъждала с дъщеря ми.
Мислех, че ако не повдигам темата, няма да ни дойде до главата.
Много глупаво, нали?
Когато се наканя да говоря с мама, тя все е заета.
Люси, повярвай ми, тя ще намери време за такъв разговор.
Откъде знаете името ми?
В училището на моите деца си.
Аз съм майката на Оле и Ванда.
Чудех се откъде ви познавам.
- Съжалявам за Ванда. - Да.
Дано се върне.
Не исках да...
Искате ли да поседнете?
Може да пием кафе.
Добре, да пием кафе.
Хайде.
Леле, вкусно е, нали?
На кого да препоръчаме "Спайси Снакс"?
На вуйчо ти Рюдигер. Много ще му хареса.
Днес ми беше приятно. Трябва по-често да сме заедно.
Трудна работа. С мама все сте заети покрай търсенето на Ванда.
Но винаги намираме време и за теб. Знаеш го, нали?
Ще се развеждате ли?
Какво? Не.
Защо мислиш така?
- Майка ти да не е казала нещо? - Не.
Просто постоянно е ядосана, а ти все правиш нещо, което я разстройва.
Моето момче, полагам усилия.
Знам.
Какво е това?
Загазихме. Той видя камерата.
Това не е добре.
- Полиция? Някой е влизал в дома ми. - Никак не е добре.
- Да се обадим на мама? - В никакъв случай. Ще се оправим.
Трябва само да приберем камерите.
Много си мила.
Вече се успокоих.
Не знам какво ме прихвана.
Разбирам те. Сигурно ти е тежко.
Ванда е в горния клас, но си я спомням.
Винаги изглеждаше страхотно и беше остроумна.
Да, такава е.
Имах среща в деня на изчезването й. В гората.
Закъсня.
Минах по обиколен път, за да не ме видят, целият град е навън.
- Никой не те видя, нали? - Спокойно, без параноя.
Може да загубя работата си. На 15 години си.
Може да вляза в затвора.
Никой не ме видя, кълна се.
И видях Ванда.
Каза ли на полицията?
Защо, за бога? Това е важно.
Наистина съжалявам. Трябваше да кажа нещо. Исках, но...
- Обещах му да си мълча. - На кого си обещала?
Той е учител.
Добре, разбирам.
Има ли връзка с това?
- Люси! - Моля те, не казвай на майка ми.
Добре.
Няма да й казвам.
Господин Хесел, полиция.
Какво искате от мен?
Помощ!
- Защо се съпротивлява така? - Това не ми харесва.
- Камерите. - Пусни ме.
Покажете си лицата, пъзльовци.
Ще ви разкатая! Бивш военен съм.
Какво направи?
Защо го удари толкова силно?
Беше при самоотбрана.
- Мъртъв ли е? - Глупости.
Май не диша.
О, не.
Да не ми беше крещял.
- Какво направихме? - Ами сега?
Следя разследването в социалните мрежи. Много хора пишат за случилото се.
Наистина ли?
Знаеш ли за Мрачната къща?
- Мрачната къща? - Намира се на "Форстщрасе".
Последната вляво.
Никой не влиза и излиза от нея.
Боядисана е в грозно сиво, сякаш е гниещо месо.
Опасана е от табели. "Влизането забранено" и "Зло куче".
Но никой не е чувал лай.
Някои разправят, че хората от къщата бродят в гората нощем.
Излизали само по тъмно и при пълнолуние.
Да търсят следващата жертва, която да изядат.
- Чакай. - Това е само теория.
Според други Ванда е избягала от къщи.
Знаеш ли, ако искаш, може още сега да си ги направиш.
Сигурна съм, че всичко е наред.
Но ако не е, заедно ще умуваме как да действаш.
Добре.
ДЕНЯТ НА ИЗЧЕЗВАНЕТО
Кралю! Не го очаквах.
Знам, че си зает контрабандист,
затова ще карам направо.
Или ще кажа на полицията каквото знам,
или ще ме удостоиш с ексклузивно анонимно интервю.
Вече заснех видеоклип.
Готов е и отлежава, мога по всяко време да го публикувам.
Въпросът е на мен ли оставяш контрола върху съдържанието.
Какво?
Наистина ли? Прати ми къде си и ще дойда.
Ела.
Люси, слушай сега.
Не е добре да се забъркваш с този мъж.
Има доста свестни момчета на твоята възраст.
Например синът ми Оле.
Оле не е моят тип.
ОТРИЦАТЕЛЕН ТЕСТ ЗА БРЕМЕННОСТ
Няма да ти се размине.
Майчице.
Разследваме смъртта на инфлуенсърка и търсим изчезнало момиче.
Защо друг не пое този сигнал за взлом?
Имаме по-важна...
работа.
Господин Хесел? Обадихте ни се.
Инспектор Раух е. Отворете.
- Тихо. Какво ще правим? - Господин Хесел, вътре ли сте?
- Да пробваме през задната врата. - Добре.
Господин Хесел?
- Къде е бусът? - Беше отпред.
Господин Хесел, влизаме.
Трябва да се махаме.
Тръгваме бавно.
Тичай.
По дяволите.
Благодаря за...
- Сещаш се. - Винаги съм насреща.
Само още нещо.
Сутринта, когато си видяла Ванда,
тя накъде караше?
Натам. Но беше сама.
Добре.
Благодаря.
Люси?
- Защо си тук? - Здравей.
Познаваме се, аз съм Карлота Клат.
- Майката на Оле и Ванда. - Боже мой. Сетих се.
Виждали сме се на училищни сбирки.
- Правиш вкусна картофена салата. - Да.
Люси ме видя
и искаше да изрази съпричастността си.
Не знаех, че дъщеря ми е състрадателна.
На мен не го показва.
Исках да си взема сладолед.
- После може да гледаме филм. - Чудесна идея.
Влез и си избери сладолед, ей сега идвам. После се прибираме.
Исках само да кажа,
че не мога да си представя какво ти е.
Ако искаш да излезем на кафе
или просто да си поговорим,
живея съвсем наблизо.
- С удоволствие. Благодаря ти. - Чудесно.
Напиши си номера и ще ти пусна съобщение.
Става ли?
- Леле, някои карат като луди. - Да.
- Тръгнаха ли след нас? - Май не.
Да вдигна ли?
- Майка ти не бива да научава за това. - За кое?
Че нахълтахме в дома на господин Хесел и го фраснахме?
Или че задигнахме бус и бягахме от полицията?
Майко мила.
Не съм тъп, няма да й кажа.
- Тя ще ме убие, ще ме пречука. - Мъртъв си.
Ще те закара в болница да те съживят, та пак да те убие.
Теб ще прати в пансион в Швейцария,
където говорят на латински и се обличат като Хари Потър.
Тук наляво, моля.
Спрете тук.
ЗЛО КУЧЕ
Добре, благодаря ви.
- Ще зарежем буса в гората. - Добре.
Какво е това?
ДОСТАВКА ЗА РЮДИГЕР ШЕФЕР
Рюдигер? Какво?
Татко!
Не! Татко!
- Скрита камера ли? - Да.
- На лампата. После дойдоха двама. - Чао.
Нисък дебеланко и един дангалак.
- С хартиени пликове на главите? - Да.
Нахлуха и ме нападнаха. Проснаха ме ей там.
Като се свестих,
и камерата, и мъжете вече ги нямаше.
Недей.
Чудодейно изчезнаха, така ли?
Вече ми се изясни.
Така са разбрали за Маргарете.
Те са виновни, че Анита ме напусна.
Господин Хесел, помните ли, че онзиден се видяхме?
- В "Капитанът"? - Не.
Колко останахте там? Продължихте ли да пиете?
Само си сръбвам, мъка ми е.
Анита ме напусна.
К. КЛАТ
Няма я.
Раух на телефона.
Анита я няма.
Карлота Клат се обажда.
Исках само да ви кажа, че някой е видял Ванда.
В деня на изчезването си е влязла в гората.
Откъде разбрахте?
- Говорих с очевидец. - Какъв очевидец?
- Не мога да ви кажа. - Моля?
Няма значение. Важното е, че имаме следа.
Госпожо Клат, ако информацията е вярна, очевидецът ви трябва да даде показания.
Проверихте ли в Мрачната къща?
- В кое? - В зловещата къща край "Форстплац".
За нея има много теории в интернет.
Някои са доста откачени, признавам си.
Налага се да ви прекъсна, имам истинска работа.
Но не търсете Ванда в интернет, там няма нищо. Дочуване.
- Патка. - Патка.
ФОРСТПЛАЦ
Оле, кажи нещо!
Оле!
Отвори очи. Добре ли си?
Оле!
Добре ли си?
Как си?
- Нищо ми няма. - Слава богу.
Не знам какво стана.
- Как си? - Добре съм, татко. Спокойно.
Трябва да се махаме.
Мамка му!
Лоша работа. Боже!
Господи.
Татко? Тук защо има клетка?
Не знам и не искам да знам.
Дай ми това и да вървим.
Оле, тръгвай.
- Добре ли си? - Да.
- Нещо боли ли те? - Не.
Ужас!
ДЕНЯТ НА ИЗЧЕЗВАНЕТО
Да не се изгуби?
- Журналистката, нали? - Разследващ инфлуенсър.
Същото като журналист, но с повече харесвания.
- Искала си да говориш с Краля. - Да.
Тогава ела.
Ела де.
Няма да те изям.
Не!
Превод на субтитрите Катина Николова