יום 0 -
מותק, אתה יכול להחזיק?
כן.
פנטניל -
מה אלה?
סמי הרגעה, למקרה שהיא תשתולל.
באמת יש לנו צורך בהם?
תלוי בה, לא?
- אלוהים. אני מצטערת. - אולי תיזהרי?
לא, לא, לא.
- הנה. - תפסיקי! תפסיקי.
ב־2004 העיתונאית גוון איפיל טבעה את המונח
״תסמונת האישה הלבנה הנעדרת״.
משמעותו היא שכל העולם משתגע
כשנערה לבנה ויפה נעלמת.
אני לא אומרת שאני יפה.
אבל יש אנשים שלא שמים לב אליהם.
זהירות.
החנונים.
אחלה מכונית, אה?
- אתה גר בסביבה? - כן.
תמיד מוזר פה כל כך?
יש פה מקום שאפשר להזמין בו קפוצ׳ינו
בלי להיאלץ לשתות חלב פרה כמו מישהי מעידן האבן?
בלאס, ברחוב הראשי.
תודה, מתוק.
אין על מה.
מי הייתה הבחורה שדיברת איתה?
אין לי מושג.
- הקדמת. - כן.
- מתרגש לקראת המשחק? - כן.
כן? רוצה משהו לשתות?
סודה, בבקשה.
אבא שלך נמצא בפנים עם קרל. לחייב את החשבון שלו?
כן.
- להגיד לו שאתה פה בחוץ? - אני מעדיף שלא.
טוב.
מה שלומך?
כבר יש לך חברה?
מישהי על הכוונת?
נו?
זהירות, בנות!
הסודה בדרך.
זונדרסהיים, זונדרסהיים!
תודה.
אני מבינה סוף סוף למה אולה הלך לכל משחקי הכדורגל עם אבא.
זו הבעיה של אלה שלרוב לא שמים לב אליהם,
אם הם רוצים שישימו לב אליהם, הם חייבים להתאמץ מעט.
יום 0 -
יום 70 -
כבר יש לך כרטיסים ל״עולם המשחקים״?
אחי, אני מרושש.
בנאדם, תתאפס.
״מכת־צל״ אמור להנחות. יהיה אש.
אין לי כסף כרגע.
- מותק, אתה מוכן? - כן.
- תתחבר מחר? - נראה לי שכן.
- ״הפסגה״ ב־5:00? - טוב.
- נתכתב, טוב? - כן, בטח.
- מה קורה, אחי? - הכול טוב?
לגמרי.
על מה אתה מסתכל?
אומרים שהאהבה תמיד מוצאת את דרכה,
אבל לא מזיק לתת לה דחיפה קלה.
בסרטון הזה אני אראה לכם איך לפרוץ מנעול.
הכניסו לאט את כלי העבודה לחור המנעול.
אני חושבת שכדאי להתחיל פה בפח הבגדים במרכז,
ולהתקדם החוצה.
היתרון באיבוד עשתונות בשידור חי בטלוויזיה
הוא שבבית החולים שמחו להציע לי
לצאת לחופשה של 30 יום כדי להתאושש.
הצלחתי.
ואתה? ביקשת לצאת לחופשה השנתית שלך?
כן. הכול טוב.
יופי. עכשיו אמספר את שאר הבתים עד הקו,
ונתחיל כאן במספר שתיים.
- ברחוב טננרינג. - טוב.
- אולה, היי. מה קורה, אולה? - אולה.
מה אתם עושים פה למטה?
- רק מתקנים משהו. - אנחנו משחקים בפינג־פונג.
כן, בדיוק. קודם תיקנתי משהו.
- ועכשיו אנחנו משחקים בפינג־פונג. כן. - כן.
אני ניצחתי.
טוב. כן.
אני צריך כרטיס ל״עולם המשחקים״.
מה זה ״עולם המשחקים״?
יריד משחקי מחשב. אני יכול ללכת?
הבנתי. כמה עולה כרטיס?
- מאתיים אירו. - מאתיים אירו?
חשבתי שהרעיון במשחקי מחשב הוא שאפשר לשחק בבית?
אבא, אתה לא מבין.
מה? 200 אירו. המכונית הראשונה שלי שווה פחות.
- אתה לא מבין. - אני מבין.
בטלפון אמרת שאת יודעת מי חטף את ונדה קלאט?
בליל הנופלווקן, כן.
ראיתי אותם במו עיניי.
שוטטתי ביער...
דיברתי עם העצים.
חידשתי את ההגנות הרוחניות שלי,
ופתאום הוא הופיע...
מרהיב.
ציירתי לכם אותו. זה עשוי לעזור.
ציירת את זה בעצמך?
- פנטסטי. באמת. - תודה.
ניצול מעולה של הזמן.
- תודה. - בבקשה.
סיור הנופלווקן הבא מתחיל ב־1:15.
התוכניות האלו תמיד מושכות את המשוגעים.
למה יש להם אובססיה לדבר הזה?
לנופלווקן? זו ההיסטוריה שלנו.
אתה יודע שזו לא באמת היסטוריה, נכון?
אגדה, שיהיה.
בגדים ונעליים -
טוב, נתחיל מכאן.
מפח הבגדים, ונחפש אחד־אחד.
בוא נעבור שוב על התוכנית.
דדו, זה רציני.
טוב. בסדר.
אני אצלצל בפעמון ואבדוק אם הבית ריק
אם הוא ריק, אנסה להיכנס דרך...
אולה שינה את התראת ההודעות שלי.
הוא חשב שזה מצחיק. ועכשיו אני לא יודע איך לשנות בחזרה.
כן, הודעה מאולה. שוב בקשר ל״עולם המשחקים״.
היי, יקירי. 200 אירו הם הרבה כסף.
שלח.
כן, תודה. טוב, אני...
את יכולה להחזיק רגע?
הוא אומר ש״׳מכת־צל׳ מנחה טורניר, ושהוא משמים.״
סליחה, ״מדהים״.
מיהו ״מכת־צל״?
לא ״מכת־צ׳לו״.
״מכת־צל״.
שלח.
טוב.
אתה חושב שנוכל להתאפס עכשיו?
אני מאופס. מותק, הכול בסדר.
תקשיבי. אני איכנס לבית, אבדוק אם הוא ריק,
אפרוץ את המנעול, אעשה סיבוב בפנים.
ואם מישהו יגיע, תצפצפי ואני אצא.
כן.
מוכנה?
מוכנה.
טוב, קדימה.
חתיכת חרא! למה אתה גרוע כל כך?
לעזאזל!
קרלוטה?
רודיגר?
מה את עושה פה, אחותי?
מה אתה עושה פה?
אני גר מעבר לפינה.
כן.
ראיתי אותך בטלוויזיה אתמול.
הכול בסדר?
הכול מעולה.
זה היה די...
- ובכן... - מה?
אינטנסיבי.
תודה שבדקת לשלומי, רודיגר.
תמיד נחמד לפגוש אותך.
דודו נראה כמו טמבל על השרפרף שלו.
אל תכנה אותו ככה.
איך? דודו או טמבל?
אני יודעת שאתה עדיין כועס עליו, אבל...
כן, הוא הזמין לי משטרה!
כן. זה היה מצער, אבל...
מצער?
קרלוטה, הוא אמר שיש לי ״וייבים של פדופיל״.
הוא היה עצבני.
והוא כועס כי דיברת עם העיתונאית ההיא.
אפילו לא ידעתי שהיא עיתונאית. בטינדר שלה היה כתוב שהיא קונדיטורית.
- היא עבדה עליי. - ש...
קרלוטה?
אני יכול לעקוב אחרי שאר החשודים בתיק של ונדה בעצמי.
אין צורך שתבזבזי את הזמן שלך.
אתה יודע איך צדפה מתפקדת?
הן ניזונות באמצעות סינון, אז הן שואבות את כל הזבל,
והן מסננות החוצה כל מה שלא מועיל.
טוב.
אבל מדי פעם גרגר נתקע בפנים...
ואז מוצאים פנינה.
זו מטפורה?
כן.
מה לעזאזל את עושה?
איבדתי את המפתחות.
הם בסוויץ׳.
כן.
לעזאזל, תיפתח!
אם דודו רוצה להשלים איתי, הוא חייב להתנצל.
כן, בסדר. אדבר איתו.
אני אדבר איתו, טוב?
רגע.
- אני מכירה אותו. - את מי?
הוא מורה בבית הספר של ונדה.
הוא מורה? מה הוא מלמד? סטרואידים?
אוי, לא.
היי! מה את עושה?
משפחת ברווזים חצתה את הכביש.
את חונה!
אני פעילה למען זכויות בעלי חיים.
אני מתחיל לדאוג, קרלוטה.
היי! מה אתה עושה כאן?
מחפש צרות?
כן.
קרלוטה! תתניעי את המכונית!
- אתה בסדר? - סעי, סעי! קדימה, קדימה!
דארקלור מצא חבר -
אלכס וינסון חפש - הוסף חבר - בטל -
- היי. - היי.
מה קרה לך?
מעדתי. על כלב.
איפה הייתם?
- שיחקנו בבאולינג. - ערכנו קניות.
טוב, מה קורה פה?
לפני יומיים אמרת שנחש הכיש את אימא.
עכשיו אתה נראה כאילו שמשאית פגעה בך
ואתה אומר שכלב הפיל אותך בבאולינג.
זה קשור לוונדה, נכון?
אתם תמיד אומרים שבני משפחה צריכים להיות כנים זה עם זה.
אז תגידו את האמת.
טוב. מישהו הניח את החולצה של ונדה בפח הבגדים כאן.
למה בפח המסוים הזה? הם כנראה קרובים, נכון?
סטטיסטית, הסיכויים למצוא את ונדה
צונחים אחרי 100 ימים.
כמה ימים עברו?
- שבעים. - שבעים.
אימא ואני החלטנו שב־30 הימים הבאים
נעשה הכול כדי למצוא אותה.
אנחנו חושבים שמחזיקים את ונדה באחד הבתים האלה.
אז...
אז אנחנו מחפשים בהם.
אתם רוצים לפרוץ לכל הבתים האלה?
כבר פרצנו לשניים. עכשיו נותרו לנו רק...
- נותרו רק 60. - נותרו 60.
נותרו עדיין 60? תראו איך אתם נראים.
ונכנסתם רק לשני בתים.
אחרי 60 בתים תהיו בכלא,
במוסד פסיכיאטרי או בבית הקברות.
אולה, אנחנו לא יודעים מה עוד לעשות.
אתם באמת חושבים שאנחנו יכולים למצוא את ונדה?
כן.
טוב.
אבל אל תהיו בומרים.
תצותתו להם. מעקב דיגיטלי.
תהיו חכמים. אל תיתפסו.
מבטיחים?
כן.
תודה על הכנות.
אני חושב שמעולם לא היה בינינו אמון כזה...
כמשפחה.
ולכן אני מניח שתרשו לי להשתתף ב״עולם המשחקים״.
שיחה מעולה.
- זה היה טוב. - זה היה...
- זה עולה לנו 200 אירו. - כן.
כן, יהיה בסדר.
היי. הצלחתי סוף סוף להשיג מישהו בקשר למצלמת האבטחה
- בפח המחזור. - ו...?
משירותי האבטחה מסרו שכרטיס הזיכרון נמחק בכל שישה ימים,
כי הבוס נתן את כרטיס הזיכרון הנוסף לבת שלו,
שנסעה לטיול שנמשך שנה.
מה יש לך שם?
סתם חיפושית ישנה. כמה אנשים הבחינו בה ביום שבו ונדה נעלמה.
בי־אל־בי־בי 204 -
בי־אל־בי. איפה זה?
באד ברלבורג. בנורדריין־וסטפאליה.
הרצתי חיפוש של הבעלים, אבל אין תוצאות.
אולי הם לא זכרו את מספר הרישוי הנכון?
ייתכן מאוד. נראה שהאנשים פה לא שמים לב לכלום.
תציץ כאן בבקשה.
כמה עדויות על טנדר שחור שנוסע ברחובות במהירות.
אני אבדוק.
שלום. אפשר לעזור לכם?
רק רצינו...
אנחנו מחפשים מכשירי הקלטה.
מצלמות וידאו או מיקרופונים?
כן, בדיוק.
מה תרצו לעשות בהם?
- להגיש פודקאסט. - לצפות בציפורים.
אנחנו אוהבים לצפות בציפורים בחצר שלנו.
אבל פתאום שמנו לב שהרבה מהן מתו.
- מתו, כן. - לכן אנחנו זקוקים למשהו
כדי לנטר את החצר שלנו.
בדיוק, ולאחר מכן אני אגיש פודקאסט בנושא.
יש לי בדיוק מה שאתם מחפשים.
מצלמה סטנדרטית לשימוש בטבע.
היא מופעלת באמצעות גלאי תנועה.
כשהיא מופעלת היא מקליטה לכרטיס זיכרון
שאפשר לחבר בקלות למחשב.
יש לך משהו שמאפשר צפייה מרחוק?
כן, כמובן, אבל המחיר יהיה מעט גבוה יותר.
- כן, זה... - צק, צק.
- אין בעיה. - אין בעיה.
מה המוצר הכי טוב שיש לך?
הכי טוב?
אולטרה אייץ׳־די, עומק צבע 32־ביט,
טווח אלחוטי של 20 מטר.
המצלמה הזו היא הרולס רויס של מצלמות המעקב.
יש לך משהו... קטן יותר?
בטח.
הנה. האקס־אר־098.
התכוונו קטנה יותר בהרבה.
קטן כמו חרק?
האמת היא שמדובר בתחום ספציפי מאוד,
ולא ממש חוקי.
אבל יש משהו אחד.
כתוב, ״מיקרופונים כיווניים
שימשו לרוב לריגול במלחמת העולם השנייה.״
אם ככה למה מוכרים אותם במחלקת צעצועים?
פשוט תכווני אותו לבית
ונראה מה יקרה, טוב?
את שומעת אותי?
ברור וצלול!
מעולה!
כן, מעולה!
כל עוד החוטפים יפתחו את דלת הבית שלהם ויצעקו ישר לכיווננו,
יהיה בסדר!
את סרקסטית.
אני איכנס.
טוב, את שומעת אותי?
בדיקה, אחת, שתיים, שלוש, ארבע. אחת, שתיים, שלוש, ארבע.
אני עולה במדרגות.
בדיקה, בדיקה, בדיקה.
סופרמן, אני שומעת אותך היטב! -
באמת? מעולה.
אני יורד במדרגות. למטבח.
אני חוזר, למטבח.
דלתא אחת לצ׳רלי אחת. הציפור נחתה.
אני חוזר, הציפור נחתה.
על מה אתה מדבר? -
טוב, אני אלך לשם. את עדיין שומעת?
אני בחדר של ונדה עכשיו.
וואו. לא הייתי כאן הרבה זמן.
אני יושב על המיטה שלה עכשיו.
כאן הקראתי לה את כל ספרי הארי פוטר.
שלוש פעמים.
היא תמיד כעסה כל כך כשלא הקראתי בקולות שונים.
אבל היו המון קולות.
כשהגענו לאסיר מאזקבאן,
כבר לא היו לי קולות חדשים.
אני מתגעגע אליה כל כך.
ואני מתגעגע לכל הדברים הקטנים והמטופשים.
המבט המעוצבן שלה כשסיפרתי בדיחה,
אבל היא בכל זאת חייכה.
אני מתגעגע
למבטים המטופשים שהיא עשתה לי כשנזפת בי.
כאילו שהיא ניסתה להצחיק אותי
כדי שאסתבך אפילו יותר.
גם אני מתגעגעת אליה. -
ואני מתגעגע גם אלייך.
- טוב, הבית הבא. - טוב.
אתה מאזין?
- אני אחזיק יציב. - טוב.
- מוכנה?
- יהיה טוב. - בסדר.
מעט ימינה.
לאט, לאט. כן.
יש כלב...
שנשמע כמו נושך הקרסוליים של בן דוד שלך.
טוב. להזיז?
כן, טוב... תזיזי מעט שמאלה.
עוד. תעצרי. תעצרי!
טוב. אני שומע משהו.
אני שומע טלוויזיה.
זה... כן.
אני די בטוח שזה אחד מסרטי "מהיר ועצבני".
- דדו, אתה באמת חושב שעכשיו... - רגע! תעצרי.
אין לי חברים, יש לי משפחה.
אני די בטוח ש"מהיר ועצבני 6".
- תורי. - אאוץ׳!
זה היה לא אחראי.
וואו. עור התוף שלי היה עלול להיקרע.
כשהייתי בבית הספר, הלמוט רודר עמד
מאחורי המכונית של מר מתאוס ובום!
הוא איבד לגמרי את השמיעה באוזן שמאל.
והוא הסתובב עם תחבושת גדולה על האוזן.
והוא נראה מגוחך...
זה היה נורא, כולם צחקו עליו.
- טוב. - תודה על ההסעה.
אימא תאסוף אותך מאוחר יותר.
טוב. נתראה.
אלכס?
תיהנה.
סליחה! סליחה.
- אני מצטער. - חכה.
אין על מה, לא הסתכלתי לאן אני הולך. תודה.
״עולם המשחקים״ -
וואו. אתה הולך ל״עולם המשחקים״?
כן. ״מכת־צל״ מנחה טורניר.
זה מה שגם אני שמעתי. ״מכת־צל״ ממש תותח. אתה משחק?
- כן, בטח. - כן? בוא נשחק יחד!
כריס ואני משחקים המון. נשמח לשחקן שלישי.
באמת? מדהים.
כלומר כן, כמובן, אם אתם צריכים שחקן שלישי, אני בעניין.
נחמד. הכי כיף לעשן ג׳וינט ולירות בדמויות, נכון?
- לגמרי. - אתה מעשן?
אני תמיד אומר שצריך לעוף על החיים, אה?
כן.
השגתי חומר מעולה מהרשת האפלה.
תבוא לנסות מתישהו.
יש לך עט?
טוב, זה...
הכינוי שלי במשחק.
נתחבר הערב אחרי 19:00. תוסיף אותי, טוב?
- טוב. - טוב.
בואי רגע. אני לא יודע.
- היא מסרבת לאכול. - מה?
האיש בדיוק אמר, ״היא מסרבת לאכול.״
- מי מ... - אנחנו חייבים להכריח אותה.
אלא אם כן אתה רוצה שהיא תגווע ברעב?
ועכשיו האישה אומרת שהם חייבים להכריח אותה.
גם אתה יודע את זה.
אלוהים.
מותק, היא לא מוכנה. היא אמרה שהיא לא תאכל...
- הוא אומר שהיא... - עד שלא נרשה לה לצאת מהחדר.
הוא אמר שהיא לא מוכנה לאכול עד שלא ירשו לה לצאת מהחדר.
אולי ניתן לה לצאת מעט. רק למטבח.
לא אכפת לי, היא לא יכולה לצאת. מה אם מישהו יראה אותה?
אולי ניתן לה לצאת רק לרגע כדי שהיא תוכל להימתח מעט?
היא נעולה כבר שבועות.
לא, היא נשארת שם וזהו.
- לאן את הולכת? - אני נכנסת.
- את לא יכולה להתפרץ לשם. - הם מחזיקים מישהי בשבי!
ומה את רוצה לומר להם?
״סליחה, צותתנו לכם ואנחנו חושבים שאתם מחזיקים בבת שלנו.״
קרלוטה!
הבטחנו לאולה שנפעיל שיקול דעת.
אנחנו צריכים מכשירי ציתות.
אתה. אנחנו צריכים עזרה, בבקשה.
כמו שאומרים,
אם אתה צריך להזמין משהו לא חוקי ברשת, תבקש מבן נוער.
- שלום. - שלום.
אני אולה, חבר של אלכס. הוא פה?
כן. אתה רוצה להיכנס?
אלכס!
- אתה רוצה משהו לשתות? - כן, בבקשה.
- אלכס! - אני בא!
- תודה. - סליחה שאני שואלת, אבל אתה לא
אח של ונדה קלאט?
נורא מה שעובר עליכם עכשיו. זה בטח פשוט נורא.
אני לא מבין למה במשפחת שוסטר
מכריחים את אינגה להשתתף בשיעורי בלט.
נכון שהיא רק בת שש, אבל היא כבר שרירית מאוד.
שולחים אותה לבית הספר עם משקאות חלבון?
יונאס, זה אולה.
אח של ונדה קלאט.
אולה.
שלום. נעים מאוד.
לימדתי את ונדה. לפני המון זמן.
היא הייתה מוכשרת מאוד.
אני חושב שאפילו יש לי פה תמונה איפשהו...
כן! הנה היא.
ריזו, בגרסת הלהיט של גריז מ־2009.
היא הייתה מוכשרת מאוד.
- אלכס! - כן.
אבל כמו שקתרינה תמיד אומרת לי...
לא כולם נשארים.
כן?
- אולה? - היי.
מה קורה?
סיפרת לי על הרשת האפלה כשדיברנו.
אתה יכול להראות לי?
ברוך הבא ל״בלאק סוק״.
סמים, כלי נשק, פורנו מוזר ביותר.
אפילו ראיתי מישהו מוכר כאן טיגריס פעם.
כל מה שתחפש, תמצא כאן.
מה אתה צריך?
קוואנטקס אם־אף־317.
טוב.
קוואנטקס... אם, אף, שלוש, אחת.
במה מדובר?
אלה מצלמות מעקב.
טוב...
אימא שלי חושבת שאבא שלי בוגד בה.
מצטער לשמוע.
אבא שלי בגד כשהיינו רק בני שש.
כן. לא נראה לי שההורים שלי יודעים שאנחנו יודעים, אבל זה היה ממש רע.
הוא עבר לגור אצל סבתא וסבא לחודש.
הוא התחנן שהיא תקבל אותו בחזרה.
כן, מאז הוא שפוט שלה.
מתרוצץ אחריה כמו כלכלב
הוא חושש מאוד שהיא תתגרש ממנו
ותיקח ממנו הכול. די פתטי.
אני מצטער לשמוע. מי האישה שאבא שלך ניהל איתה רומן?
כן, קוראים לו פרדריק.
הנה!
וואו, כל יחידה עולה 600 אירו.
אין בעיה.
אימא שלי נתנה לי את כרטיס האשראי שלה.
לא מקבלים כאן אשראי. משלמים רק בקריפטו.
יש לך ארנק ביטקוין?
לא.
חבל.
רגע, רגע. אם תעזור לי, אני אתן לך עמלה של חמישה אחוזים.
באמת?
כן.
טוב.
חזרנו לעניינים, ידידי.
קודם אנחנו צריכים לפתוח לך חשבון.
הסל -
- כן? - שלום, אני האב שפר.
אני איש דת.
אבל עברתי משבר אמונה.
אבל אני גם מגרש השדים הטוב ביותר
- בצד הזה של הוותיקן - תעצור.
מה?
אמרנו שנרד מסיפור האב שפר.
פשוט חשבתי ש...
אבא, לא. אימא צודקת. זה מגוחך.
טוב. אז פשוט אגיד...
שלום, המכונית שלי נתקעה ונגמרה לי הסוללה בטלפון.
אפשר בבקשה להשתמש בטלפון שלך?
- כן, כמובן. - כן.
- טוב יותר בהרבה. - טוב יותר בהרבה.
וברגע שתיכנס, אתה רק צריך לגרום לו לצאת מהחדר איכשהו
ולהתקין את מכשיר הציתות.
זו המצלמה.
- כן. - צריך לכוון למטרה. אתה מבין?
אין בעיה.
תודה.
כן. כמובן.
שמונה, שלוש, אפס...
המספר שאליו חייגת אינו זמין.
כן? הלו? אני מתקשר כי המכונית שלי התקלקלה.
...לא זמין כרגע.
איך קוראים לי?
קוראים לי...
האב שפר.
יופי. תודה. אני אחכה.
זה עשוי לקחת זמן מה.
הגרון מעט יבש.
סליחה.
- אפשר לקבל כוס מים? - כמובן.
- כן, תודה. - סליחה.
קדימה, קדימה.
מה אתה עושה?
אני? היה לי...
האמת שרק רציתי ל...
אני...
אני יכול להשתמש בשירותים?
יש דלת עם מנעולים.
- מה אמרת? - אמרתי שהבית שלכם נחמד מאוד.
לעזאזל.
אתה מצליח להיכנס? -
לא נראה לי.
הכול בסדר?
אני רק עושה קקי!
האישה חושדת בי.
מה הוא אומר?
״לא נראה לי. אני רק עושה קקי האישה חושדת בי.״
״האישה חושדת בי.״
זה עובד. שתי המצלמות עובדות.
אמרתי לך לא להכניס זרים הביתה.
אני חושב שהוא כומר.
הוא לא נראה כמו כומר.
אולי הוא עובר משבר אמונה?
תפסתי אותך.
מה?
אסור לחנות פה.
אני רק מחכה לבעלי.
הבנתי.
אבל חל איסור מוחלט לעצור כאן בשעות 09:00־19:00.
אז אנא הזיזי את רכבך מייד.
אחרת אזמין לך גורר.
גורר? אבל אני במכונית.
מה אם מישהו יראה אותך חונה כאן ויחשוב,
״אה, יופי. לא ידעתי שמותר לחנות שם.״
ולאחר מכן הוא יספר לחבריו, והם יספרו לחבריהם.
ופתאום יהיה לנו אוטותוהו־ובוהו.
לכן אני מבקש ממך להזיז את רכבך
מהאזור האסור לעצירה מייד.
לשם?
ותחגרי חגורת בטיחות בפעם הבאה!
כן.
תבורכו בשם...
בזבוז זמן.
אל־בי־בי 204 -
8־אל־8 - 8 204 -
מחפש את הבעלים -
נמצאה תוצאה אחת -
- מותק? אני יוצאת לקניות. - כבר ראיתי אותה פעם.
חשבתי על משהו...
מכיוון שאנחנו מעט קצרים בכסף החודש,
אולי נוריד הילוך עם הקניות?
זו אשתו?
אתה רוצה שהארנבונת שלך תהיה מאושרת?
מובן שאני רוצה שהארנבונת שלי תהיה מאושרת.
קניות. קניות מסיבות לארנבונת שלך אושר.
- חפרפרת קטנה וחמודה. תן לי את הכרטיס. - הנה.
ביי.
טוב, מה עכשיו?
נחכה עד שאחד מהם יפתח את הדלת.
אנחנו יכולים לעשות משמרות.
למה האיש עם הפרצוף הכחול עוקב אחריי?
אבא, חכה. אבא, זה אני. אני רק רוצה לעזור לך.
טוב.
הכול בסדר?
הדלת. הוא פותח את הדלת. הוא פותח את הדלת!
- מה? - הוא פותח את הדלת!
יש מגש אוכל.
בטוח יש מישהו בפנים.
אלוהים.
אתה רואה משהו?
את יכולה לצאת לזמן מה.
אנחנו לבד.
- מי זו? - זו ונדה?
היא לא נראית כמו ונדה.
מי זו?
תתנהגי יפה.
אניטה תכעס מאוד אם תתנהגי ככה.
מה הוא אומר?
״אניטה תכעס מאוד.״ או משהו כזה?
היא תיתן לך שוב את סמי ההרגעה.
לכן האישה נראתה לי מוכרת כל כך.
היא עובדת בבית החולים כאחות סיעודית.
מה? לא הבנתי.
הבחורה מקודם שוכבת עם הזקן
ונועלת את אשתו בחדר.
למה?
אני לא יודעת. אולי הם לוקחים את הקצבה שלה או...
אל תנסי שטן דבר. אנחנו לבד.
אנחנו צריכים להתקשר למשטרה, נכון?
אם נתקשר למשטרה, יגלו שצותתנו להם.
אנחנו עלולים להסתבך בצרות.
ולעולם לא נמצא את ונדה.
אבל אנחנו לא יכולים להשאיר אותה שם. מה נעשה?
- יש פעמיים שמונה. - מה?
בלוחית הרישוי של החיפושית.
שמונה־אל־שמונה, לא בי־אל־בי.
היא לא מברלבורג, אלא מצ׳כיה.
צ׳כיה? טוב.
ואת חושבת שיש קשר לוונדה קלאט?
אין לי מושג, אבל אני אגלה.
המשטרה שלחה מישהו לבדוק לשלומה של גברת הסל.
אבל לא אמרת להם את שמך?
לא, מה פתאום. אמרתי שאני שכן מודאג.
אימא. אבא.
אני מצטער שזו לא הייתה היא.
כן. גם אני.
אי פעם שיחקתם במחבואים כשהייתם ילדים והתרגשתם מאוד
כי חשבתם שמצאתם את המחבוא הכי טוב בעולם?
ופתאום נלחצתם כי המחבוא שלכם היה טוב כל כך...
שאולי אף אחד לעולם לא ימצא אתכם?
הנה את.
ובשלב כלשהו הסגרתם את מיקומכם בכוונה.
״מפלצת צדה בזונדרסהיים.״
כי היופי במשחק לא היה למצוא מחבוא...
- ונדה. - אלא...
משפחה - יום 0 - סביבה -
להימצא.
מבוסס על סיפור מאת זולטן ספירנדלי -
תרגום: גלעד וייס