0. DEN
Zlatíčko, podržíš to?
Jo.
Co to je?
To je na uklidnění, kdyby dělala problémy.
Myslíš, že to potřebujeme?
Řekla bych, že to bude záležet na ní.
- Dávej pozor! - Bože, omlouvám se.
Ne.
- Tak, prosím. - Nech toho.
V roce 2004 rozšířila novinářka Gwen Ifill termín
„syndrom pohřešované bělošky“.
Vlastně jde o to, že když zmizí krásná běloška, svět šílí.
Netvrdím teda, že jsem krásná.
A pak jsou tu lidi, o který svět vůbec nejeví zájem.
Dávej pozor!
Mimoňové.
Super kára, co?
- Bydlíš blízko? - Jo.
Je to tu takhle divný furt?
Můžu si tu někde dát flat white,
aniž bych musela pít kravský mlíko jak v době kamenný?
U Belly na hlavní ulici.
Díky, fešáku.
Nemáš zač.
Tak co? Kdo je ta holka, se kterou jsi mluvil?
Netuším.
- Jdeš brzo. - Jo.
- Těšíš se na zápas? - Jo.
Jo? Dáš si něco k pití?
Kolu, prosím.
Tvůj táta sedí uvnitř s Karlem. Připíšu mu ji?
Jo.
- Mám mu říct, že tu jsi? - Radši ne.
Tak dobře.
A jak se vede, co?
Už máš holku? Máš nějakou vyhlídnutou?
Co?
Pozor, děvčata!
Kolu ti donesu.
SK Sundersheim!
Díky.
Už konečně chápu, proč Ole s tátou na ty zápasy chodil.
Ale přesně tohle je problém těch, co jsou nenápadný.
Když pak chtějí, aby si jich někdo všiml, musí se snažit víc.
0. DEN
70. DEN
Máš už lístky na Games World?
Kámo, jsem švorc, fakt.
Ale no tak. ShadowStrike uspořádá turnaj. Bude to hustý.
Nemám na to.
- Zlato, jedeme? - Jo.
- Budeš zítra on-line? - Asi.
- Apex v 17:00? - Dobře.
- Napíšeme si? - Jo.
- Jak je, kámo? - Dobrý?
Jasně.
Co čumíš?
Láska si prý cestu najde,
ale neuškodí jí trošku pomoct.
KDE JE WANDA?
Ukážu vám, jak otevřít zámek.
Náčiní pomalu zasuňte do klíčové dírky...
Asi bychom měli začít tady uprostřed u kontejneru
a postupovat směrem ven.
Že jsem se zhroutila v televizi, mělo tu výhodu,
že mi šéf v nemocnici ochotně nabídl 30 dnů volna.
Prý abych se mohla zotavit.
Otevřeno.
A co ty? Zeptal ses už šéfa, jestli si můžeš vybrat dovolenou?
Jo. Mělo by to jít.
Dobře. Teď až k okraji očísluju ty zbylý domy
a pak začneme tady s dvojkou.
- Na ulici Tannenring. - Jo.
- Ole! Ahoj. Tak co? - Ole.
Co tady dole děláte?
- Něco opravujeme. - Ping-pong.
Přesně tak. Nejdřív jsem něco opravil
- a teď hrajeme ping-pong. Jo. - Jo.
Vyhrála jsem já.
Dobře. Jo.
Potřeboval bych lístek na Games World.
A co to je Games World?
Je to veletrh počítačových her. Můžu tam?
A kolik ten lístek stojí?
- Dvě stě eur. - Dvě stě eur?
Ole, máš tolik počítačových her. Můžeš je hrát doma.
Tati, ty to nechápeš.
No co? Dvě stovky. I moje první auto bylo levnější.
- Ty to nechápeš. - Ale chápu.
Do telefonu jste uvedla, že víte, kdo unesl Wandu Klattovou.
Na Nuppelwockenovu noc, ano.
Sama jsem ho viděla.
Chodila jsem po lese.
Nasávala jsem auru stromů,
abych obnovila svoji duchovní imunitu.
A naráz tam stál.
Majestátně.
Nakreslila jsem vám ho. Možná vám to pomůže.
To jste kreslila vy?
- Krása, opravdu. - Díky.
Dobře strávený čas.
- Ano, děkujeme. - Nemáte zač.
Ve 13:15 začíná další cesta za Nuppelwockenem.
Proč ta vysílání vylákají vždycky jen blázny?
Proč jsou jím všichni tak posedlí?
Nuppelwockenem? Jde o cosi historickýho.
Víte přece, že ne doopravdy, ne?
No, je to zkrátka legenda.
ODĚVY + OBUV
Tak, začneme tady u kontejneru a pak půjdeme dům od domu.
Ještě jednou si to shrňme.
Dedo, ber to vážně.
Dobře. Takže...
Já zazvoním, jestli nejsou doma.
Pak zkusím vejít...
To mi nastavil Ole.
Přišlo mu to vtipný. A teď to neumím změnit.
To je Ole. Zase jde o ten Games World.
Hele, chlapče, 200 eur je spousta peněz.
Odeslat.
Jo, díky. No, já...
Podržíš to ještě?
Píše: „ShadowStrike pořádá turnaj a bude hnusnej.“
Ne. „Bude hustej.“
Kdo je ShadowStrike?
Ne „Cellostrike“.
ShadowStrike.
Odeslat.
Tak.
Můžeme už se trochu soustředit?
Však jo. Zlato, půjde to jako po másle. Půjdu k domu, zkontroluju, že tam nejsou.
Otevřu zámek. Porozhlídnu se tam.
Když někdo půjde, zatroubíš a já uteču.
Jo.
Připravená?
Jsem připravená.
Tak, kamaráde. Jdeme na věc.
Kráme jeden podělanej, jseš úplně na hovno!
Do prdele!
Carlotto?
Rüdigere?
Ségra, co tu děláš?
A ty?
No, já tu za rohem bydlím.
To je pravda.
Včera jsem tě viděl v telce.
Všechno v pohodě?
Paráda.
No, bylo to...
- No jo... - Co?
Intenzivní.
Díky, že se zajímáš, Rüdigere.
Vždycky tě ráda vidím.
Dodo s tou židlí vypadal jako debil.
Neříkej mu tak.
Jak? Dodo, nebo debil?
Vím, že se na něj ještě zlobíš...
Jo, zavolal na mě policajty.
Jo. To se zvrtlo, ale...
Jasně, „zvrtlo“.
Nakukal jim, že jsem „typickej pedofil“.
Byl úplně zničenej.
A taky je naštvanej, žes mluvil s tou novinářkou.
Já nevěděl, že je to novinářka. Na Tinderu měla cukrářka.
- Vyjebala se mnou. - Sak...
Carlotto?
Můžu tu Wandu prošetřit sám.
Ať neplýtváte časem.
Víte, jak je to s ústřicemi?
Ústřice filtrují vodu a absorbují všechnu špínu z okolí.
Aha.
Ale občas v nich skončí zrnko písku
a stane se z něj perla.
To je metafora?
Přesně tak.
Prosím tě, co to vyvádíš?
Hledala jsem klíčky.
Jsou v zapalování.
Jo.
Sakra, otevři se!
Jestli to chce Dodo urovnat, musí se mi omluvit.
Jo, tak dobře. Promluvím s ním, jo?
Počkat.
- Toho já znám. - Koho?
Učí ve Wandině škole.
Tohle je učitel? A o čem vyučuje? O steroidech?
Sakra.
Hej! Co chcete?
Šla tam, přes silnici kachní rodinka.
Však nejedete!
Jsem ochranářka zvířat.
Začínám si fakt dělat starosti, Carlotto.
Hej! Co tu pohledáváš?
Chceš dostat do držky?
Jo.
Carlotto! Nastartuj!
- Jsi v pořádku? - Jeď! Hned!
NAJÍT PŘÍTELE
ALEX VINSON HLEDAT – PŘIDAT PŘÁTELE – ZRUŠIT
- Ahoj. - Ahoj.
Co se ti stalo?
Zakopl jsem. O psa.
Kde jste byli?
- Na bowlingu. - Nakupovat.
Co se to tu děje?
Před dvěma dny mámu uštknul had.
A ty vypadáš, že tě přejel náklaďák, a mluvíš o bowlingu a psech.
Souvisí to s Wandou, že jo?
Vždycky říkáte, že v rodině si lhát nemáme.
Tak řekněte pravdu.
Takže, Wandino tričko našli tady v tom kontejneru.
Proč by si někdo vybral tenhle kontejner? Protože ho má blízko, ne?
Ze statistickýho hlediska klesá šance, že ji najdou živou, po prvních 100 dnech.
A dneska je den číslo...
- Sedmdesát. - Sedmdesát.
Proto jsme se rozhodli, že v následujících 30 dnech
uděláme všechno, abychom ji našli.
Věříme, že Wandu drží v jednom z těch domů.
Takže...
Takže je prohledáme.
Chcete se vloupat do všech těch domů?
Dva už jsou hotové. Teď jich zbývá jen...
- Už jen 60. - Šedesát.
Ještě 60? Podívejte se na sebe.
Takhle vypadáte jen po dvou.
Po 60 skončíte ve vězení, v blázinci, nebo ještě hůř na hřbitově.
Ole, nevíme, co jinýho dělat.
Vy myslíte, že Wandu můžeme najít?
Jo.
Tak dobře.
Ale takhle postaru to nedělejte.
Odposlouchávání. Digitální sledování.
Jděte na to chytře. Ať vás nechytí.
Slibujete?
Jo.
Díky za upřímnost.
Myslím, že naše důvěra dosáhla novýho stupně.
V rámci rodiny.
Takže z toho vyvozuju, že budu smět na Games World.
Super pokec.
- To bylo dobrý. - To bylo...
- Stojí to 200 eur. - Jo.
Jo, to půjde.
Hele, konečně jsem se spojil s někým ohledně té kamery
- u toho kontejneru. - A?
Bezpečnostní služba řekla, že kartu každých šest dní přepisují,
protože šéf dal tu druhou svojí dceři, co jela dělat au-pairku.
Co tam máte?
Starý Brouk. Lidi ho v ten den viděli v ulicích.
B-L-B. Co to má být?
Bad Berleburg. V Severním Porýní-Vestfálsku.
Hledala jsem majitele, ale nenašla.
Možná si to číslo zapamatovali špatně.
To je pravděpodobné. Lidi si tu ničeho nevšímají.
Můžete mi prověřit tohle.
Několik osob řeklo, že po městě bezcílně jezdí černá dodávka.
Jistě.
Dobrý den. Jak vám můžu pomoct?
Chceme jen...
No, sháníme nahrávací zařízení.
Videorekordéry, nebo mikrofony?
Jo, přesně tak.
Co s nimi budete dělat?
- Podcast. - Pozorovat ptáky.
Pozorujeme ptáky v naší zahradě.
Ale nedávno jich hodně pomřelo.
- Ano. - Potřebujeme něco,
abychom mohli naši zahradu sledovat.
Přesně tak. A já o tom pak udělám podcast.
Tak to pro vás něco mám.
Tohle je standardní kamera do přírody.
Má detektor pohybu.
Pokud se spustí, natočí záznam na paměťovou kartu,
kterou si pak můžete prohlédnout v počítači.
Nemáte něco, co můžeme sledovat na dálku?
No jistě, ale cenově se dostaneme do vyšší kategorie.
Jo, to...
- Nevadí. - Nevadí.
Co tu máte nejlepšího?
Nejlepší?
Ultra HD, 32bitová barevná hloubka,
bezdrátový dosah 20 metrů.
Mezi bezpečnostními kamerami je tohle zlatíčko Rolls-Royce.
Nemáte něco menšího?
Jistě.
Tohle. XR-098.
Myslíme mnohem menšího.
Něco jako štěnici?
To se dostáváme do odbornější oblasti,
která není úplně legální.
Ale jedna věc mě napadá.
„Směrové mikrofony používali špioni za druhé světové války.“
Tak proč byl v oddělení s hračkama?
Nevím. Prostě ho namiř na dům a uvidíme, co se stane, ne?
Slyšíš mě?
Zřetelně!
Výborně!
Jo, výborný!
Pokud ti únosci otevřou dveře a budou křičet směrem k nám,
bude to v pohodě!
Střílíš si ze mě. Díky!
Jdu dovnitř.
Tak jo, slyšíš mě?
Test. Raz, dva, tři, čtyři.
Jdu nahoru.
Test.
FAKT TĚ SLYŠÍM, SUPERMANE!
Fakt? To je skvělý. Super.
Teď jdu po schodech dolů do kuchyně.
Opakuji, do kuchyně.
Delta jedna Charliemu jedna. Pták je v hnízdě.
Opakuji, pták je v hnízdě.
CO TO MELEŠ?
Dobře, půjdu na druhou stranu. Snad mě pořád slyšíš.
Teď jsem u Wandy v pokoji.
Ty jo. Tady jsem nebyl už dlouho.
Teď sedím na její posteli.
Tady jsem jí předčítal všechny díly Harryho Pottera.
Třikrát.
Když jsem při čtení neměnil hlas, zlobila se.
Ale bylo tam tolik hlasů.
Když jsme se dostali k Vězni z Azkabanu, už jsem neměl co nabídnout.
Strašně mi chybí.
A chybí mi i hloupý maličkosti.
Když jsem řekl vtip, tvářila se naštvaně,
ale i tak se musela usmívat.
A taky mi chybí,
jak potrhle se na mě dívala, když jsi mi nadávala.
Jako by mě chtěla rozesmát, aby ses na mě zlobila ještě víc.
TAKY MI CHYBÍ.
A i ty mi chybíš.
- Další dům. - Jo.
- Posloucháš ty? Já to podržím. - Jo.
- Tak jo. - Můžeme?
- Bude to skvělý. - Dobře.
Trošku doprava.
Pomalu. Jo.
Je tam pes.
Vydává zvuky jako ratlík tvýho bratrance.
Dobře. A dál?
Jo, teď trochu doleva.
Ještě. Dost!
Jo, něco slyším.
Slyším televizi.
Nejspíš...
Jsem si celkem jistý, že jde o jeden z filmů Rychle a zběsile.
- Dedo, myslíš, že... - Počkej, ticho!
- Nemám přátele, mám rodinu. - Je to Rychle a zběsile 6. Určitě.
Jsem na řadě.
To bylo vážně naprosto neprofesionální.
Mohl mi prasknout ušní bubínek.
Helmut Roder stál jako malej
při chybným zážehu za autem pana Matthäuse a ohluchl na levý ucho.
Nosil pak na něm obří náplast.
Vypadalo to fakt děsně a všichni se mu posmívali. No jo.
- Jsme tu. - Díky za odvoz.
Vyzvedne tě máma.
Dobře. Ahoj.
Alexi?
Bav se.
Promiň!
- Pardon. - Počkej.
V pohodě, nekoukal jsem, kam jdu. Díky.
- Ty jo. Jdeš na Games World? - Jo. ShadowStrike uspořádá turnaj.
Taky jsem slyšel. ShadowStrike je hustej. Ty hraješ?
- No jasně. - Jo? Co si zahrát spolu?
S Chrisem hrajeme furt. Třetí hráč by se nám hodil.
Fakt? Super.
No, jestli potřebujete třetího hráče, tak to beru.
Jo, mařka a střílení NPC je nejlepší, co?
- Jasně. - Hulíš?
Já vždycky říkám, že největší zábavu si užiješ sjetej.
Jo.
No, já mám zrovna super matroš z temnýho webu.
Jestli si chceš dát se mnou, tak přijď.
Máš tužku?
Takže, tohle je...
moje přezdívka.
Večer budeme hrát tak od 19:00. Přidej si mě, jo?
- Dobře. - Tak jo.
Já taky nevím.
- Ona nechce. Odmítá jíst. - Co je?
Ten chlap teď řekl, že „odmítá jíst“.
- Kdo od... - Přinutíme ji.
Nebo má umřít hlady?
- Ta žena říká, že ji musí přinutit. - To je snad jasný.
Panebože.
Kočičko, neudělá to. Prý bude jíst,
- jen když ji z toho pokoje pustíme. - On říká,
že ona prý bude jíst, jen když ji z toho pokoje pustí.
Možná ji pusťme aspoň do kuchyně.
To mě nezajímá, ven nesmí. Co kdyby ji někdo viděl?
Pustíme ji jen na chvíli, aby si protáhla nohy.
Je zavřená už týdny.
Ne, zůstane uvnitř. Bez diskuzí.
- Co děláš? - Jdu tam.
- Nemůžeš tam nakráčet. - Někoho tam drží!
A co jim povíš?
„Pardon, odposlouchávali jsme vás a asi máte naši dceru.“ Carlotto!
Slíbili jsme Olemu, že na to půjdeme chytřeji.
Potřebujeme štěnice.
Ty. Potřebujeme pomoc, prosím.
Jak se říká, když potřebujete z netu něco nelegálního, poproste teenagera.
- Dobrý den. - Ahoj.
Jsem Ole, Alexův kamarád. Je tady?
Jo, pojď dál.
Alexi!
- Dáš si něco k pití? - Jo, děkuju.
- Alexi! - Už jdu!
- Děkuju. - Promiň, ale nejsi bratr Wandy Klattové?
Je strašný, čím si procházíte. Musí to být hrůza.
Nechápu, proč musí Schusterovi posílat svoji Ingu na balet.
Je jí teprve šest, ale je samej sval.
Dávají jí do školy proteinový koktejly nebo...
Jonasi, tohle je Ole.
Bratr Wandy Klattové.
Ole.
Ahoj. Těší mě.
Wandu jsem učil taky, už hrozně dávno.
I ona v sobě měla jiskřičku.
Dokonce tu asi mám...
Jo. Tady je.
Rizzo v hitech z Pomády 2009.
Měla velký potenciál.
- Alexi! - Jo.
Ale jak mi vždycky říká Katarina...
všechny si je nechat nemůžu.
Jo?
- Ole. - Ahoj.
Tak co?
Vyprávěls mi o temným webu.
Ukážeš mi ho?
Vítej na Black Souku.
Drogy, zbraně, děsně divný porno.
Jednou tu někdo prodával tygra.
Ať už hledáš cokoli, tady to najdeš.
Tak co potřebuješ?
Quantex MF-317.
Tak jo.
Quantex... M, F, 3, 1.
Co to je?
Bezpečnostní kamery.
Aha.
Máma si myslí, že ji táta podvádí.
To mě mrzí.
Můj táta taky podváděl, bylo nám teprve šest.
Jo. Naši asi netuší, že to víme, ale bylo to fakt zlý.
Na měsíc se přestěhoval k babičce a dědovi.
A pak žadonil, ať ho vezme zpátky.
Od té doby jí leze do zadku.
Běhá za ní jako pejsek a děsně se bojí, že se s ním rozvede a obere ho. Smutný.
To mě mrzí. Víš, kdo byla ta žena, se kterou měl tvůj táta ten románek?
Jmenuje se Frederik.
Tady to je.
Kámo, stojí 600 eur za kus.
To nevadí.
Máma mi dala svoji kreditku.
Ta je tady k ničemu. Platí se kryptem.
Máš bitcoinovou peněženku?
Ne.
To je špatný.
Počkej. Když mi pomůžeš, dám ti pětiprocentní provizi.
Fakt?
Jo.
Tak dobře.
Zpátky do práce.
Takže nejdřív ti zřídím účet.
- Ano? - Dobrý den, jsem otec Pastýř. Jsem kněz.
Momentálně mám duchovní krizi,
- ale jsem ten nejlepší exorcista na této... - Dost.
Co je?
To s otcem Pastýřem přece nepoužijeme.
No, já myslel...
Tati, ne. Máma má pravdu. Je to směšný.
Jo? Dobře, tak řeknu...
Dobrý den, porouchalo se mi auto a vybil mobil.
Nemůžu si od vás zavolat?
- Jistě. - Jo.
- Lepší. - Mnohem lepší.
Až budeš uvnitř, dostaneš ho z místnosti a nainstaluješ štěnici.
Tohle je kamera.
- Aha. - Nasměruj ji na cíl.
- Rozumíš? - Hračka.
Děkuju.
No jistě.
Osm, tři, nula...
Volané číslo neexistuje.
Ano? Haló? Volám, protože se mi rozbilo auto.
...neexistuje.
Moje jméno?
Moje jméno je...
otec Pastýř.
Dobře. Díky. Počkám.
Bude to chvíli trvat.
Vyschlo mi.
Promiňte.
- Nemáte sklenici vody? - Samozřejmě.
- Jo, děkuju. - S dovolením.
Šup tam.
No tak.
Co tu děláte?
Já? Měl jsem...
Jen jsem chtěl... Já...
Mohl bych si odskočit na toaletu?
Jsou tu dveře se zámkama.
- Co jste to říkal? - Že máte velmi pěkný dům.
Sakra.
DOSTANEŠ SE DOVNITŘ?
Nejspíš ne.
V pořádku?
Bude to na dýl! Na dlouho!
Ta ženská si mě hlídá.
Co říká?
„Nejspíš ne. V pořádku? Bude to na dýl. Na dlouho. Ta ženská si mě hlídá.“
„Ta ženská si mě hlídá.“
Funguje to. Obě kamery jsou on-line.
Říkala jsem, ať sem nikoho nepouštíš.
Nejspíš je to kněz.
Nevypadá tak.
Asi má krizi víry.
Načapal jsem vás.
- Při čem? - Tady parkovat nesmíte.
Jen tu čekám na manžela.
Aha.
Mezi 9:00 a 19:00 je tu zastavení zakázané.
Okamžitě svůj vůz přeparkujte, jinak ho nechám odtáhnout.
Odtáhnout? Sedím tu.
Co když vás tu někdo uvidí a pomyslí si:
„Výborně. Nevěděl jsem, že se tu smí parkovat.“
Pak to poví svým kamarádům a ti zase těm svým.
A tak tu vznikne autokalypsa.
Takže vás prosím, abyste svůj vůz
z tohoto zákazu zastavení ihned přeparkovala.
Tamhle?
Příště se připásejte!
No jo.
Žehnám vám ve jménu...
Úplná ztráta času.
VYHLEDÁVÁNÍ MAJITELE VOZU
NALEZEN 1 SOUBOR
- Zlato, jdu na nákup. - Tu už jsem viděla.
Trochu jsem přemýšlel, tenhle měsíc jsme na tom s penězi bídně,
tak jsem si říkal, že bychom ty nákupy měli omezit.
To je jeho žena?
Chceš, aby byla tvoje kočička spokojená?
Jistěže chci.
Nákupy dělají tvojí kočičce radost.
- Myšáčku, dej mi svoji kreditku. - Prosím.
Ahoj.
Tak a co teď?
Musíme počkat, až ty dveře otevřou.
Můžeme se tu střídat.
Proč mě ten chlap s modrým ksichtem pronásleduje?
- Počkej, to jsem já. Chci ti pomoct. - Jasně.
V pořádku?
Ty dveře. On ty dveře otevírá!
- Co? - Otevírá ty dveře!
Má tam tác s jídlem.
Uvnitř určitě někdo je.
Bože.
Vidíte něco?
Víš, můžeš vyjít kousek ven.
Jsme tu sami.
- Kdo to je? - Wanda?
Ta jako Wanda nevypadá.
Kdo to je?
Nedělej hlouposti.
Buď hodná, jinak se bude Anita strašně zlobit.
Co to říkal?
Že se Anita bude strašně zlobit nebo co.
Zase tě utlumí lékama.
Proto mi ta žena přišla povědomá.
Pracuje v nemocnici jako paliativní sestra.
Cože? To nechápu.
Ta baba předtím a ten stařík spolu žijou a jeho manželku tam mají zavřenou.
Proč?
To nevím, ale třeba na ni dostávají příspěvky na péči nebo...
Nikomu to neříkej. Jsme tu sami.
- Musíme zavolat policii, ne? - Ne.
Policie by zjistila, že tam máme štěnici, a budeme mít potíže.
Wandu už bychom pak nenašli.
Nemůžeme ji tam nechat. Co uděláme?
- Jsou to osmičky. - Co?
Na té poznávačce.
Je to 8L8, ne BLB.
Není z Berleburgu, ale z České republiky.
Z Česka. Aha. A souvisí to s Wandou Klattovou?
Nevím, ale zjistím to.
Policie k paní Hesselové zajede na kontrolu.
Svoje jméno jsi jim neřekl, že ne?
Ne, řekl jsem, že jsem znepokojený soused.
Mami. Tati.
Mrzí mě, že tam nebyla.
Jo. Mě taky.
Byli jste někdy jako malí při schovce nadšení,
že jste se schovali na to nejlepší místo?
Ale pak jste zpanikařili, protože jste se schovali tak dobře,
že vás možná vážně nikdo nenajde?
Tady jsi.
Člověk se pak někdy prozradí schválně.
„Lov příšer v Sundersheimu.“
To, co je na hře zábavný, není schovávání...
- Wanda. - ...ale...
RODINA – 0. DEN – OKOLÍ
...když vás najdou.
AUTOR PŘEDLOHY
Překlad titulků: Veronika Ageiwa