84. DAN
Zdravo.
V Nemčiji zaradi požara v hiši na leto umre 400 ljudi.
Ne, ničesar vam ne poskušava prodati. Samo detektorje dima sva prišla preverit.
Ne umrite zaradi mrtve baterije.
Čakajta. Poznam vaju.
O bog. Sta par, ki...
Oprostite.
Prosim, vstopita.
- Živite tu z možem? - S fantom.
Če mu lahko tako rečem.
Eno minuto sva skupaj, takoj naslednjo pa že ne.
- Hvala za čaj. - Malenkost.
- Kdaj imate rok? - Menda čez dva tedna.
Ampak se vede, kot da že hoče na svet.
- Püppi? - Wanda je bila taka.
Moja hči. Tista, ki je izginila.
Niti v maternici ni mogla biti pri miru.
- Stran. - Je vse v redu?
Daj sem, ti mali...
Zdravo, otrok.
Pridi sem!
Ste na trnih?
Na smrt me je strah.
Ta občutek ne izgine. Od trenutka, ko se rodijo, vas je strah.
Čakate, da se jim bo zgodilo kaj groznega.
In ko...
Ko...
Ko se res...
Grozno, kaj preživljate.
Kako ste?
V redu sem. Ja.
Sovražim, ko naju prepoznajo.
Ščene me je ugriznilo v gleženj. Cepiti se moram proti tetanusu.
To so Klattovi.
Bili so normalni. Kar že to pomeni.
Bili so kot vi. Plačevali so davke,
vozili ne predrag avto in si ob nedeljah privoščili kavo in pecivo.
Potem pa...
OČE HIŠA 22 POVEZANA
...se je zapletlo.
Grdo zapletlo.
En dan je tu, naslednji pa izgine.
No, kako daleč bi šli vi, če bi izgubili nekoga dragega?
To je Sundersheim,
"normalno" mesto, v katerem živijo "normalni" Klattovi.
Gotovo poznate podoben kraj.
To je mesto,
v katerem podpirate domačo ekipo,
pijete pivo v krajevni točilnici
in – če pridelate dovolj veliko bučo –
v krajevnem časopisu verjetno objavijo vašo fotografijo.
Sundersheim ima celo svojo legendo.
Njega, Žlehtmandeljca.
Rogato pošast, ki živi v gozdu
in se enkrat na leto, na Žlehtmandeljčev večer, prihuli v mesto
ter ukrade najlepšo devico, ki jo nato pojé.
Ali pa se poroči z njo. Nikoli si ne zapomnim.
No, Žlehtmandeljčev večer je v Sundersheimu velika reč.
Vsi oblečejo kostum, pijejo žganje in se udeležijo povorke,
na kateri se moški v pretirano oprijetem kostumu
pretvarja, da ugrablja otroka.
Hja, tak opis se verjetno zdi precej srhljiv.
A se vse najboljše zgodbe začnejo s pošastjo, drži?
Le da so v zgodbah navadno pošasti tiste,
ki dočakajo krvav konec, ne lepe device.
NIČTI DAN
Wanda?
Mora biti zajtrk tako glasen? Imejmo raje palačinke. Tihe so.
Kje imaš majico?
Tvoj kostum ti poudari vamp.
Nisi v kostumu?
- Po tekmi ga bom oblekel. - Piknik je opoldne, Dedo.
- Ne ob dveh? - Ne.
V redu je. Tekma se začne ob pol enajstih. Pred šolo bom ob 12.35.
Lahko pa...
Pred koncem bom šel s tekme. Tako bo bolje.
Goro krompirjeve solate bom naredila. Zato se lahko vsaj narišeš pravočasno.
Katarina Vinson te je spet zadolžila za solato?
Wanda!
Če se ne primaješ sem čez pet sekund...
Boš naredila kaj?
No, to sem jaz.
Lahko še... Še malo, še malo. Ja, še. Ne, stojte! Sličico nazaj.
Odlično. Ja, to sem jaz.
Carlotto in Deda, mami in očija, ste že spoznali.
Videti sta skoraj srečna. Žal nimata pojma,
kakšno sranje ju bo doletelo vsak hip.
Ta štrebar je moj mlajši brat Ole.
Gluh je. Ima slušna aparata, čeprav ju pogosto izklopi.
Verjetno mu je tišina ljubša. Razumem ga.
Kakšen se vama zdi moj kostum?
Čeden je...
Zakaj najstnice vedno izberejo seksapilen kostum?
Zadrta si, mami. To ti ne pristaja.
Dobro jutro, teslo.
Kaj te muči?
Super kostum. Lahko ugibam? Devica?
Wanda!
- Prideš na piknik? - Še ne vem.
- Kam greš zdaj? - S frendi se dobim.
- S katerimi? - Te nič ne briga.
Vem, da misliš, da si odrasla...
- Saj sem. - Sedemnajst jih imaš.
Dovolj, da lahko glasujem, pijem, vozim.
- Seksam... - Wanda. Ne...
Kaj? Obravnavaj me kot enakovredno!
- Če pa nisi. - Umirita se.
- Ne, pomembno je! - Ta ženska vsak dan goni isto.
"Ta ženska" je tvoja mama!
- Ne gre za enakost. - Stoj. Wanda, ne...
No, saj vam je jasno.
Moje mestece, kjer se vsi poznamo.
Tako sem vsaj mislila.
Ampak kako dobro v resnici poznate sosede?
Vse tiste ljudi, ki živijo v bližini...
V tako majhnem kraju.
Gotovo se kdaj vprašate, kaj počnejo za štirimi stenami.
To nas vrne k naši zgodbi.
Kot ste po moji brezskrbnosti verjetno že uganili,
sledi nekaj slabega.
53 MINUT POZNEJE
NIČTI DAN
PETI DAN
POGREŠANA
- Vprašanje za go. Klatt. - Izvolite.
Kako se počutite ob misli, da hčerke morda ne boste več videli?
To je nepredstavljivo.
Ta hip razmišljava le o tem,
kako bi Wando dobila nazaj.
G. Klatt, ste vi morda stvarnejši?
- Niti predstavljati si... - Zgodbo bi lahko začeli tu.
Ampak če sem iskrena, je turobna.
Zato bom preskočila nekoliko naprej.
30. DAN
Ja, ja, štekamo. Pogrešano dekle, povsod plakati...
To fotko sovražim.
Sveče, zaskrbljeni sosedje...
50. DAN
Nenavadno, koliko ljudi sočutje izraža z lazanjo.
- To sem te prosila. In... - Čustveno vpitje!
68. DAN
Ne, hvala. Preskočimo v čas, ko je res postalo čudno.
Bili so popolna družina. Potem pa je Wanda Klatt jeseni izginila.
No, nismo bili popolni.
Kakršenkoli namig, ki bi vodil do njune hčerke.
Wanda je izginila.
Preveč pudra? Počutim se kot Donald Trump.
Ne, tak si, kot bi se sončil.
Dolgo.
Toda krajane so nedavni dogodki pretresli.
Nisi nehal?
Namesto s cigaretami sem zdaj zasvojen s čigumiji.
Klattovi so obupani.
Hej, to je dobro.
Obrestovalo se bo. Čutim.
Spomnimo se, kaj se je zgodilo.
Pri Klattovih je bilo običajno jutro.
Bil je Žlehtmandeljčev večer...
- Sploh mi ni podobna. - Dan,
ko v mestu praznujejo. Oče Dedo Klatt je bil dobre volje.
Olé. Olé. Olé. Olé.
V točilnico grem.
Dedo se je odpravljal v točilnico Kapitan
na ogled lokalne nogometne tekme.
- Mami, ven grem, ne čakaj me. - Kam greš?
Zakonca Klatt, pozdravljena. Pridite, pripravili vaju bomo.
- Pokazala... - Mlada dama, vrni se.
Sovražim te!
Carlotta. Carlotta.
Ja.
Wanda se je po prepiru z mamo
- odpeljala s svojo rdečo vespo. - Ja. Spredaj.
Vam višina ustreza?
- Ampak nekako... - Yannick, lahko? Hitro.
To ni...
- Hvala. - Izvolite.
- Odlično. Hvala. - Bo tako v redu?
Samo iskrena bodita.
Naravna. Samo televizija je, vsi vaju podpiramo...
Ga. Klatt, ne bojte se prepustiti čustvom. Dobro.
V živo bomo čez pet, štiri...
Zelo tragična uganka.
Z nami v studiu so Wandini starši.
Zakonca Klatt. Hvala, da sta prišla.
Carlotta, nam lahko opišete tisto jutro?
STARŠI POGREŠANE WANDE
Okej. Zbudila sem se kot vedno. Wandi in Oleju sem pripravljala zajtrk.
Je res, da sta si z Wando tisto jutro grdo skočili v lase?
Najstnica je. Vsako jutro si skočiva v lase.
Seveda.
Z nami je tudi glavna inšpektorica Michelle Rauch.
Pozdravljeni.
Ta primer je prava skrivnost. Kaj vemo?
Vemo, da se je Wanda na rdeči vespi odpeljala od doma okoli 9.45.
Ob 10.20 so jo videli v kavarni.
- Ja. - Tam so našli njen mobilnik.
Od tam se je odpeljala na jug...
- Dobro. - Takrat so jo nazadnje videli.
- Lahko domnevamo, da so jo ugrabili? - To je vsekakor možno.
Toda dekleta v tej starosti se včasih odločijo, da bodo šla od doma.
Wanda je ne bi kar podurhala.
- Brez trdnih dokazov... - Ugrabili so jo.
- Ne moremo izključiti... - Ugrabili so jo!
- Lahko je preprosto odšla... - Ugrabili!
Dedo, statistična verjetnost,
da pogrešano osebo najdejo živo, po sto dneh pade pod 10 %.
Kako se počutite ob tem?
- No... - Kaj mislite? Usrano.
Carlotta, če Wanda zdaj gleda to oddajo...
Kaj bi ji rekli?
Samo... V kamero.
Počasi zumiraj mamo.
Wanda,
če me slišiš... Rada bi ti sporočila le to, da te imava rada.
Zelo. In pogrešava te.
Po vseh močeh se trudiva, da bi te našla in pripeljala domov.
Če kdo od gledalcev
kaj ve... Karkoli.
Tudi če se vam ne zdi pomembno...
Prosim, oglasite se.
Ne predstavljate si, kako je, če izgubite otroka.
Groznega spoznanja,
da edine osebe na svetu, ki naj bi jo varovali, ni več,
ker je niste obvarovali.
Oprostite.
Ne vem, kaj naj še...
Kaj to pomeni?
Nadaljujte.
Nadaljujem naj?
Kaj bi še radi? Da začnem kričati in noreti?
Dobro. Nadaljujmo z...
Vas res zanima, kako se počutiva, g. Genswein? Resno?
Vsi samo zijajo v naju, šepetajo za najinim hrbtom,
kot da sva cirkuški spaki.
Je to dovolj čustveno za vas?
Sem si dovolj dala duška?
Hej, vam govorim.
Ja, vam, ki krilite z rokami, kot da usmerjate promet.
Ali pa bi radi več solz? Več smrklja?
Zumirajte v moje podočnjake.
Dobro posnemite moj obup.
No, dajte. Približajte.
Poglejte me.
Poglejte ubogo izpito mamo izgubljenega dekleta.
Mar ni videti grozno?
Drek, dovolj imam.
Dovolj imam!
- Ga. Klatt, umirite se. - Nisem...
- Še imamo... - Nehajte!
Nehajte me snemati! Spokajte, vsi!
Nehajte! Nehajte snemati!
Nič ne reci.
Saj nisem!
Vedela sem, da ni pametno.
Zmešana sem se zdela.
- Ne. - V neposrednem prenosu.
Si pač vzkipela.
Samo pokazala si, da ti je hudo. Potrebujemo sočutje javnosti.
Dedo, rezultate hočem, ne sočutja.
Vem.
- Zakaj torej nič ne narediva? - Saj nekaj počneva.
Kaj? Lepiva letake? Prižigava sveče?
Dovoliva, da naju mrcvari tisti ošabni pritlikavec Peter Genswein...
Ne vpletaj ga!
Neumorno se trudi...
Še je živa, ne?
Ja.
Ja, še je živa.
Ne morem spati. Polno glavo imam.
DEDI IN JAZ
Pogrešam te, punčka moja.
Oči, pazi nanjo.
Ne smem je izgubiti.
Dedo!
Kaj je?
Nekaj so našli.
Vaš sinočnji nastop ljudi vsekakor ni pustil ravnodušnih.
Ne obetajmo si preveč.
- Pozivi po televiziji prebudijo norce. - To pa res.
Nekdo trdi, da je Wandino izginotje povezano
s svetovno zaroto in satanističnimi pedofili.
Imenoval nas je "marionete globoke države".
Toda ena sled se zdi obetavna. Schellenberg.
Ne moremo biti povsem prepričani, da je to Wandina majica...
Tukaj!
Njena je.
Rdeči madeži so od soka granatnega jabolka.
Deda sem silila, da ga pije, da si zniža tlak.
Zelo kisel je.
Polil ga je in nastal je hud cirkus, ker je oškropil Wandino majico.
Madeže bi prepoznala v spanju. Eno uro sem jih drgnila.
- Kje ste jo našli? - V trgovini z rabljenimi oblačili.
Lastnik misli, da so jo v zabojnik z recikliranimi oblačili odvrgli
- v zadnjem mesecu... - Čakajte.
Wandino majico so dali v zabojnik z rabljenimi oblačili tu,
v Sundersheimu, v zadnjih tridesetih dneh?
Dedo, še je tu.
Ne smemo se prenagliti.
Vse hiše na območju moramo preiskati.
Preverjamo posnetke nadzornih kamer. Policisti hodijo od vrat do vrat...
Od vrat do vrat? To bo pa res pomagalo.
"Gospod, oprostite, ste ugrabili to najstnico?
Ja, policist, v kleti jo imam. Bi jo radi nazaj?"
Prav ima. Gotovo moramo preiskati hiše.
- Brez upravičenega razloga jih ne moremo. - To je upravičen razlog!
Ga. Klatt, ko iščete iglo v kopici sena, uporabite pinceto, ne pihalnika.
Pojma nimam, kaj govorite.
Ga. Klatt...
TAT
Zagotavljam vam, da počnemo vse, kar lahko, da bi našli Wando.
Več ljudi preiskujemo.
- Kaj pa naj midva? - To je dobra novica.
To je prva prava sled. Zato mirujte in dovolite, da opravimo svoje delo.
Ženska se prekleto moti, če misli, da bom mirovala.
- Nič več. - Dominik Bartels. Klavdijeva 37.
- Kaj? - Kuli potrebujem.
- Dominik Bartels, Klavdijeva 37. - Ne razumem.
Dominik Bartels, Klavdijeva 37.
Videl sem dosje. Eden od tistih, ki jih preiskujejo, je.
Osumljenec.
A tako. Dobro.
Kaj bova?
Ne vem.
Greva tja?
Ne vem. Kaj bova tam naredila?
Ne vem.
Blizu trgovine, v kateri si kupila svečo z vonjem po teti Margaret, je.
Klavdijeva ulica.
Misliš... Naj greva pogledat?
Ne, ne. Misliš, da bi morala iti pogledat?
No, mislim...
Mogoče lahko...
- Samo peljeva mimo? - Ja.
Narediti nočeva ničesar, kar bi škodilo preiskavi.
- Seveda ne. - Ja.
Mimo pa že lahko peljeva.
- S tem ni nič narobe. - Še bolje bo...
- Ker... - Ker...
Lahko preveriva pred policisti.
Če ima Wando, ga bodo policaji samo prestrašili.
- Pametno razmišljaš. - In bogve, kaj bo naredil potem.
Ja. Nočeva, da ga zgrabi panika.
To bi bilo slabo.
Samo na hitro bova preverila.
Ja. Prišla in odšla. To pa res ne more škoditi.
- Ogled ne škodi. - Ne.
Dedo.
Še je tukaj.
Ves čas je tukaj. Pred našim nosom.
Kjerkoli je lahko, Dedo.
Kdorkoli je lahko.
- Tam je, ne? - Tu.
Zanemarjeno je.
- Hej. Kaj počneš? - Samo gledam.
Ne moreš kar... Nisi gledala nobene kriminalke?
Ne moreš kar pozvoniti.
Sama si rekla. Če ima Wando, ga nočeva prestrašiti.
- Ne. - Preučiti ga morava, ga opazovati.
Kupiva krofe?
Kaj je to?
V Wandini sobi je bila.
Vzeti jo je morala iz starega družinskega albuma.
Smem videti?
Moj bog.
Zdi se, da je bilo to že zdavnaj.
In včeraj.
Poglej ta navihani nasmeh.
Ojej. Kam je izginil čas?
Dedo.
Skloni se.
Še niže. Niže moram.
To je on.
Res je videti tak, da bi imel najstnico v kleti.
Ja.
Klinc, pogledat grem.
Pa opazovanje?
Še lahko opazuješ. Ko se bo vrnil, dvakrat pohupaj.
Ekipa sva, ne? Kot Turner in Hooch.
Čakaj, ni eden od njiju pes?
O bog.
Ne.
Zadaj grem pogledat.
Ne. Vrni se. Vrni se.
Zaboga.
O bog.
Wanda!
Wanda, si tukaj?
Kaj skrivaš spodaj, prasec?
Wanda?
Si tukaj?
Drek. Ne!
Ne, ne, ne.
O ne. Sranje.
Carlotta?
Dedo!
Carlotta, kaj, hudiča, počneš?
- Kako si vedel, da sem tu? - Slišal sem te kričati. Tako kot vsi.
- Naredila sem nekaj slabega. - Daj roko.
Povleci me.
- Vleci! Vleci! - Saj vlečem!
Kaj si... Kaj je bilo to?
Nekaj me je ugriznilo.
Ne razumem.
Zakaj kričiš?
Spravi jo z mene!
- Kako? - Primi jo!
- Kače pa že ne bom prijel. - Primi jo!
O bog.
Miruj!
Pa zdaj?
- Kaj? - Vrzi jo kam!
- Kam? - Stran! Čakaj, ne...
S sabo jo morava vzeti. Da bodo vedeli, kateri protistrup mi morajo dati.
Strupene kače ne bom držal vso pot do bolnišnice.
Ni šans!
No...
Hotela sva...
Po skromni oceni je pri g. Bartelsu
za od petnajst do dvajset tisoč evrov gmotne škode.
Kače so travmatizirane.
Sosed pa je v stranišču našel pljuvajočo kobro.
Gospa Rauch...
Na vlomilčevo srečo je več kot polovica zaseženih kač pretihotapljenih,
zato g. Bartels ne bo mogel tožiti.
Vem, da sta zadnje mesece v hudem čustvenem stresu.
Samo zato bom to pripisala
začasni neprištevnosti...
- Najlepša hvala za... - A če se bosta spet vmešala v preiskavo,
vaju bom tako brcnila v rit, da se ne bosta pobrala.
Jasno?
Dobro. Zdaj pa vama predlagam, da gresta domov preverit drugega otroka.
Živjo.
Tvojo mamo je ugriznila kača, ampak je v redu.
Kul.
- Se lahko pogovoriva? - Ne zdaj. Ne morem. Ne morem slišati:
"No, kaj sem ti rekel?"
Ali: "Nora si."
Ali: "Spravi se k sebi." Ker to vem, Dedo. Vem.
Nekaj ti moram pokazati.
DONACIJE
Kaj je to?
Načrt.
Oče je vedno govoril, da mora biti opazovalec ptic potrpežljiv in vztrajen.
Spoznati mora okolje ptic in njihove navade.
- Ja. - Dobro.
Jutri je 70. dan.
Peter Genswein je rekel, da se verjetnost, da najdemo Wando, zmanjša po sto dneh.
Torej imava še štiri tedne.
Tu je zabojnik za oblačila.
Lahko pridržiš?
Tukaj. Ja.
Na tem območju je 62 enodružinskih hiš,
42 blokov in 12 kompleksov.
Lahko skleneš krog?
Če ugrabiš nekoga tako glasnega, kot je najina hči,
ga ne pelješ tja, ker so stene tanke.
Pa še varnostne kamere, sosede in hišnika imajo.
Zato predlagam, da se posvetiva enodružinskim hišam.
Mislila sem, da se ti zdim nora.
Saj se mi zdiš. Vem pa tudi, kako trmasta si.
In da si ne bi odpustila, če ne bi naredila vsega, da jo najdeva.
Toda v naslednjo hišo bom šel jaz.
Ti si namreč zelo bedna vlomilka.
Trideset dni.
Iskala bova v vseh hišah na območju. Dokler je ne najdeva.
- Za vsako ceno. - Za vsako ceno.
Ampak to je Klattovim za vedno spremenilo življenje.
Vsi namreč ne bodo preživeli.
PO ZGODBI ZOLTANA SPIRANDELLIJA
Prevedla Polona Mertelj