84. DIENA
Sveiki.
Zinājāt, ka Vācijā ik gadu mājas ugunsgrēkā nomirst 400 cilvēku?
Mēs nemēģinām jums kaut ko pārdot.
Tikai pārbaudīsim dūmu detektorus. Bez maksas!
Ja baterijai gals ir klāt, jums dzīvību tā nespēs glābt.
Mirklīti, es taču jūs pazīstu.
Ak dievs.
Jūs esat tas precētais pāris, kam...
Man ļoti žēl.
Lūdzu, nāciet iekšā.
KLATS UN DĒLS - ELEKTRIĶI
Vai dzīvojat te ar savu vīru?
Ar puisi.
Ja viņu tā var saukt.
Vienu brīdi esam kopā, tad atkal šķiramies.
Paldies par tēju.
Ar prieku.
Kad tad ir plānots?
It kā pēc divām nedēļām, bet viņa uzvedas tā,
ka varētu dzimt kuru katru mirkli.
- Pipij? - Ar manu Vandu arī bija tāpat.
Ar manu meitu. To, kura pazuda.
Viņa ne mirkli nebija mierā, pat vēderā ne.
- Ej prom! - Vai viss kārtībā?
Atdod man to sūdu.
Sveika, mazulīt.
Nāc šurp.
Vai esat satraukusies?
Godīgi sakot, pārbijusies.
Jā, tiklīdz mazie piedzimst,
visu atlikušo mūžu jāpavada bailēs.
Visu laiku gaidi, ka notiks kas briesmīgs.
Un tad...
kad tas...
kad tas notiek...
Tas noteikti ir briesmīgi, kas jums jāpārdzīvo.
Kā jums klājas?
Labi. Man klājas labi.
Neciešu, kad viņi mūs atpazīst.
Tas sūda krancis izrāva man gabalu apakšstilba,
vajadzēs poti pret stingumkrampjiem.
Tā ir Klatu ģimene.
Agrāk viņi bija normāli. Lai ko tas nozīmētu.
Viņi bija kā visi - laikus maksāja nodokļus,
brauca ar vidējās klases automašīnu un svētdienās dzēra kafiju ar kūku.
Tad viss kļuva...
TĒTIS 22. MĀJA PIEVIENOTA
...sarežģīti.
Ļoti sarežģīti.
Viņas nav, pazudusi. Pēkšņi viņas vienkārši nav.
Bet, ja godīgi, - uz ko tu būtu spējīgs, ja zaudētu kādu, ko mīli?
Tā ir Zundersheima -
pavisam "normāla" pilsēta, kur dzīvo pavisam "normālie" Klati.
Esmu pārliecināta, ka jūs katrs zināt tādu vietu.
Tā ir tāda pilsēta,
kur visi pašsaprotami ir vietējās futbola komandas fani,
dzer alu uz vietas krodziņā
un, ja izaudzē ķirbi, kas ir pietiekami liels,
visticamāk, tiek ar bildi vietējā avīzē.
Zundersheimai pat ir vietējā leģenda.
Tas tur tipiņš - Nupelvokens.
Nezvērs, kas dzīvo mežā
un reizi gadā Nupelvokena naktī ielavās pilsētā,
lai nozagtu un apēstu skaistāko jaunavu.
Vai arī apprecētu... Nevaru iegaumēt.
Lai nu kā, Nupelvokena nakts Zundersheimā ir liela lieta.
Visi pārģērbjas, dzer šņabi, un notiek liela parāde,
kurā viens vīrietis nevajadzīgi apspīlētā kostīmā izliekas,
ka ir nezvērs, kas nolaupa bērnu.
Kas, kad es to tā stāstu, godīgi sakot, izklausās visai baisi.
Bet labākie stāsti taču vienmēr sākas ar nezvēru, vai ne?
Tomēr stāstos parasti mirst
briesmīgie nezvēri, nevis jaunās meitenes.
0. DIENA
Vanda?
Kāpēc brokastīm jābūt tik skaļām?
Kāpēc netaisi pankūkas? Tās ir klusas.
Kur ir tava forma?
Tavā kreklā tev izskatās resns vēders.
Kur ir tavs tērps?
Pārējo uzvilkšu pēc spēles.
Vecāku pikniks sākas 12.00, Dedo.
- Es domāju, ka 14.00. - Nē.
Tas nekas, klau,
spēle sākas 10.30, plus pārtraukums... Skolā būšu, vēlākais, 12.35.
Nē, nē, pag, pag.
Aiziešu desmit minūtes agrāk. Jā, tā ir laba doma.
Ja es varu pagatavot veselu mucu kartupeļu salātu,
tad tu vari vismaz laicīgi ierasties, labi?
Katarīna Vinsone tevi atkal piespieda taisīt salātus?
Vanda!
Tūlīt pat velc šurp savu pēcpusi, citādi...
Citādi kas?
Tā esmu es.
Labi, vai varam nedaudz tālāk, tālāk patīt?
Labi, stop! Vienu atpakaļ.
Ideāli. Tātad tā esmu es.
Karlotu un Dedo jūs jau pazīstat.
"Mamma un tētis", kā viņus saucu es.
Viņi izskatās gandrīz vai rāmi, bet viņi arī nenojauš,
kāda vētra drīz brāzīsies caur viņu dzīvi.
Un tas tur jefiņš ir mans brālis Ole.
Nedzirdīgs, taču viņam ir dzirdes aparāts, ko viņš parasti izslēdz.
Viņam patīk miers. Nevaru neko pārmest.
SPĒCĪGA SIEVIETE
Kā jums mans kostīms?
Seksīgākā pilsētas jaunava.
Jā, skaists. Ciešs.
Kāpēc tīņu kostīmiem mūsdienās vienmēr jābūt tik piedauzīgiem?
Nekaunini mani, mammu, tev nepiestāv.
Labrīt, zirņsmadzene.
Kas tev kaiš?
Foršs kostīms. Kas tu esi? Jaunava?
Vanda!
- Vai vēlāk nāksi uz pikniku? - Nezinu.
- Un kur tu tagad ej? - Tiekos ar draugiem.
- Labi, un kā viņus sauc? - Nav tava darīšana.
Vanda, zinu, tu uzskati, ka esi pieaugusi...
- Jā, esmu pieaugusi. - Tev ir 17.
Esmu gana veca, lai vēlētu, dzertu, vadītu auto.
- Nodarbotos ar seksu. - Vanda. Pietiek.
Kāpēc nevari pret mani izturēties kā pret līdztiesīgu?
- Tu neesi līdztiesīga! - Labi, piebremzēsim.
- Nē, tas ir svarīgi. - Šī sieviete...
Katru dienu viens un tas pats! Apnicis!
"Šī sieviete" ir tava māte!
Nav runa par līdztiesību. Tu esi mana...
Tā, nu jums ir priekšstats.
Mana mazā pilsētiņa, kur visi cits citu pazīst.
Vismaz tā man šķita.
Bet cik labi patiesībā pazīstam savus kaimiņus?
Visi šie cilvēki, kas dzīvo tik tuvu...
tik nelielā vietā.
Vai kādreiz neprātojat, ko viņi dara aiz aizvērtām durvīm?
Tas mūs aizved atpakaļ pie mūsu stāsta.
Un manas acīmredzami bezrūpīgās izturēšanās dēļ jūs jau noteikti nojaušat...
drīz notiks kas slikts.
53 MINŪTES VĒLĀK
0. DIENA
5. DIENA
PAZUDUSI VANDA KLATA
- Jautājums Klatas kundzei. - Jā, lūdzu.
Klatas kundze, kāda ir sajūta, ka varbūt nekad neredzēsiet savu vienīgo meitu?
Tas ir neiedomājami.
Un es no visas sirds ticu...
ka jau drīz Vandu varēsim apskaut.
Klata kungs, jūs tāpat? Vai esat reālistiskāks?
Vai spējat iedomāties...
Mēs būtu varējuši stāstu arī sākt vienkārši te.
Bet, godīgi sakot, tas būtu kaut kā depresīvi.
Tāpēc es patīšu nedaudz uz priekšu.
30. DIENA
Viss skaidrs - meitene pazudusi, plakāti, skrejlapas, skaidrs.
Es ienīstu šo fotogrāfiju!
Sveces un ārkārtīgi satraukti kaimiņi.
50. DIENA
Visai dīvaini, cik daudzi cilvēki līdzjūtību izpauž ar lazanjas palīdzību.
To es tev vaicāju. Un to...
Emocionāla klaigāšana!
68. DIENA
Nē, paldies. Pārlēksim uz vietu, kur kļūst tiešām dīvaini.
Līdz Vandas Klatas pazušanai bez pēdām tajā rudens rītā
Klati bija perfekta ģimene.
Nebijām perfekta, bet vienalga.
...gaida ziņas, kas varētu aizvest viņus pie meitas.
Vanda pazuda no idilliskās Zundersheimas.
Vai uzkrāsoja par traku? Izskatos kā Donalds Tramps, ne?
Nē, izskatās, ka esi sauļojies.
Ilgu laiku.
Taču šie notikumi satricinājuši gleznaino pilsētiņu.
Domāju, ka atmeti.
Košļāju, lai atmestu cīgas, bet nu esmu atkarīgs no košļenēm.
Klatu ģimene ir izmisumā.
Ei, labi, ka mēs šo darām.
Es to jūtu.
Vispirms atgādināsim, kas tieši noticis.
Bija parasts rīts Klatu ģimenes mājā.
Bija diena pirms Nupelvokena nakts...
Viņa vispār nav man līdzīga.
...un tēvs Dedo Klats bija lieliskā omā.
Es tagad eju uz krogu.
Viņš dodas uz tuvējo krodziņu Kapteinis,
lai tur noskatītos svarīgu vietējo futbola spēli.
Sveika, mammu.
- Es nu iešu. Negaidiet mani. - Kur tu iesi?
Klata kungs un kundze, laipni lūgti.
Lūdzu, nāciet līdzi.
- Parādīšu jums... - Nāc tūlīt šurp, jaunkundz!
Es tevi ienīstu.
Karlota! Karlota!
Jā.
Pēc strīda ar māti Vanda izgāja no mājām
- un aizbrauca ar motorolleru Vespa. - Jā. Priekšā.
Labi, sēdieties. Vai augstums labs?
- Bet ir kaut kā... - Jannik, vari, lūdzu? Ātri.
Tā nevar...
- Paldies. - Nu re.
- Ā, jā. Labi. Paldies, jā. - Būs labi, jā?
Esiet jūs paši.
Pavisam dabīgi, tā ir tikai televīzija, darīsim to visi kopā.
Un, Klatas kundze, tas nekas, ja ļausieties savām jūtām, labi?
Tiešais ēters pēc piecām, četrām...
Es...
Tiešām traģisks un mīklains gadījums.
PĒTERS GENSVEINS
Un Vandas vecāki šodien ir pie mums studijā.
Klata kungs un kundze, paldies, ka šodien esat te.
Karlota, pastāstiet mums par to rītu.
KARLOTA UN DEDO KLATI PAZUDUŠĀS VANDAS VECĀKI
Tātad es pamodos, kā vienmēr. Un tad gatavoju brokastis Vandai un Olem.
Jūs ar Vandu tajā rītā esot pamatīgi sastrīdējušās.
Jā, viņa ir tīne. Mēs strīdamies gandrīz katru rītu.
Protams.
Šodien studijā ir arī galvenā komisāre Mišela Rauha.
Laipni lūgta.
Šis gadījums ir tiešām noslēpumains, ne? Kādi fakti ir zināmi?
Zinām, ka 9.45 Vanda izbrauca no mājām uz savas sarkanās vespas.
Ap 10.20 viņa redzēta kafejnīcā
uz galvenās ielas.
- Jā. - Tur atrasts arī viņas mobilais telefons.
Tad viņa braukusi dienvidu virzienā.
- Tā. - Tad viņa redzēta pēdējo reizi.
Vai jāpieņem, ka Vanda tikusi nolaupīta?
Tas, protams, ir iespējams scenārijs.
Taču ar meiteni tādā vecumā nevaram arī izslēgt,
ka viņa devusies prom no brīvas gribas.
Mirklīti. Vanda nekad vienkārši neaiztītos.
- Kamēr mums nav skaidru pierādījumu... - Viņa ir nolaupīta.
- ...nevaram pilnībā izslēgt... - Viņa ir nolaupīta!
- ...ka viņa devusies prom brīvprātīgi. - Nolaupīta!
Dedo, varbūtība, ka pazudusī persona
pēc 100 dienām tiek atrasta dzīva,
ir mazāka par 10 %.
Kā tas liek justies?
- Nu jā... - Kā jūs domājat, kā tas liek justies?
Tas liek justies sūdīgi.
Karlota, gadījumā, ja Vanda šo skatās,
ko jūs gribētu viņai pateikt?
Vislabāk... tieši kamerā.
Otrā kamera lēnām pievelk māti.
Vanda,
ja tu šo dzirdi, gribam, lai tu zini, ka mēs tevi mīlam.
Tik ļoti. Un ka mums tevis trūkst.
Un mēs darām visu iespējamo, lai tevi atrastu un mēs atkal būtu kopā.
Un, ja tur laukā ir kāds,
kurš kaut ko zina, vienalga, ko,
pat tad, ja šķiet, ka tas nemaz nav svarīgi...
lūdzu, dodiet ziņu.
Jūs nevarat pat iedomāties, kāda ir sajūta pazaudēt savu bērnu.
Šī briesmīgā apziņa,
ka šis cilvēks, kuram esmu vajadzīga un par kuru biju atbildīga,
ka viņa vairs nav, jo es viņu nenosargāju.
Atvainojiet, es...
Es nevaru... Nezinu, ko vēl es...
Ko tas nozīmē?
Turpiniet.
Turpināt?
Ko vēl man tagad darīt?
Man kliegt vai satrakoties?
Labi. Mēs tagad turpināsim ar...
Gribat tiešām zināt, kāda ir sajūta, Gensveina kungs? Tiešām?
Visi uz mums blenž, sačukstas aiz muguras vai uzdod stulbus jautājumus,
it kā mēs būtu izdzimteņi cirkā.
Vai tagad būs gana emociju, jā?
Vai esmu gana vaļsirdīga?
Ei, tu! Es ar tevi runāju.
Jā, tu, kas visu laiku vicinies ar rokām kā lidostas darbiniece.
Vai gribat vēl vairāk asaru?
Jā? Vēl vairāk puņķu?
Pievelciet labi tuvu. Manam izmisumam.
Vai labi redzams?
Vai pievelciet vēl tuvāk.
Vēl tuvāk.
Paskatieties uz pazudušās meitenes nabaga pārgurušo māti.
Vai viņa neizskatās briesmīgi?
Piedirst to visu!
Man pietiek!
- Mirklīti, mēs te kaut kā... - Es ne...
- Mums vēl... - Izbeidz vienreiz!
Beidz mani filmēt!
Piedrāzt jūs visus!
Izbeidziet!
Beidz mani filmēt!
Tikai neko nesaki.
Es taču neko nesaku.
Es jau zināju, ka tā ir stulba doma.
Es izskatījos kā vājprātīga.
- Nē. - Televīzijā.
Tas taču ir labi.
Tas tikai parāda, cik tev tas viss svarīgi.
Mums vajag sabiedrības līdzcietību.
Es vairs negribu līdzcietību, Dedo. Gribu rezultātus.
Jā, es zinu.
Tad kāpēc mēs neko nedarām?
Mēs kaut ko darām!
Karinām plakātus, iededzinām dažas svecītes
un ļaujam, lai Pēters Gensveins mūs padara par mērkaķiem.
Lūdzu, liec mierā Pēteru Gensveinu.
Viņš ir televīzijas leģenda.
Viņa vēl ir dzīva, vai ne?
Jā.
Jā, viņa vēl ir dzīva.
Es nevaru vēl aizmigt. Visa ir par daudz.
VECTĒVS UN ES
Man tevis trūkst, mazulīt.
Pieskati viņu, tēt,
es nedrīkstu viņu zaudēt.
Dedo!
Kas ir? Kas noticis?
Viņi kaut ko atraduši.
Pēc jūsu uzstāšanās vakar vakarā esam saņēmuši ļoti daudz zvanu.
Bet nevajadzētu pārsteigties.
Šādi uzsaukumi televīzijā izvilina no alām visus trakos.
Jā, tam es ticu.
Kāds vīrietis apgalvoja, ka Vandas pazušanā
vainojama sātanistisku pedofilu kulta globālā sazvērestība.
Viņš apsaukāja mūsu darbinieku par dziļās varas marioneti.
Lai nu kā, viena norāde šķiet visai daudzsološa.
Šellenberg.
Protams, nevaram 100 % apgalvot, ka tas ir Vandas T krekls.
Lūk!
Tas ir viņas.
Tie sarkanie pleķīši ir granātābolu sula.
Gribēju, lai Dedo to dzer augstā asinsspiediena dēļ.
Tā ir tik skāba.
Sula izlija, bija milzu skandāls,
ka dažas pilītes tika uz T krekla.
Es tos pleķīšus atpazītu pat miegā.
Es tos berzu kādu stundu.
- Kur to vispār atrada? - Lietoto apģērbu veikalā Second Chance.
Īpašnieks domā, ka tas iemests te kādā no apģērbu konteineriem
- pēdējo 30 dienu laikā. - Mirklīti.
Gribat teikt, ka Vandas krekls bija iemests lietoto apģērbu konteinerā
tepat Zundersheimā pēdējo 30 dienu laikā?
Dedo. Viņa joprojām ir tepat.
Tā, neizdarīsim priekšlaicīgus secinājumus.
Mums jāpārmeklē visas apkaimes mājas.
Mēs pārbaudīsim visas tuvējās novērošanas kameras.
Mūsu darbinieki apstaigās mājas...
Apstaigās? Piedodiet, bet ko tas dos?
"Atvainojiet, vai jūs gadījumā neesat nolaupījis šo meiteni?"
"Jā, virsnieka kungs, viņa ir manā pagrabā. Varbūt gribat viņu atgūt?"
Jā. Taču domāju, ka mums jātiek mājās
un viss jāpārmeklē.
Mēs nevaram pārmeklēt mājas, ja nav nepārprotamu norādījumu.
Šis ir nepārprotams pierādījums.
Klatas kundze, kad meklējat adatu siena kaudzē,
jūs nesākat ar lapu pūtēju, bet ar pinceti.
Ko, pie velna, jūs tur runājat?
Klatas kundze...
LOMA: VAINĪGAIS PĀRKĀPUMS: ZĀDZĪBA
Ticiet, ka darām visu, kas mūsu spēkos,
lai atrastu Vandu.
Mums ir aizdomīgo personu saraksts, ko izskatām.
Un ko mums tikmēr darīt?
Tās ir labas ziņas.
BĀRTELSS - DOMINIKS KLAUDIUSA IELA 37
Tas ir pirmais nopietnais pavērsiens.
Tāpēc mums visvairāk palīdz tas,
ja jūs abi nejaucaties un ļaujat mums strādāt.
Ja viņa cer, ka es vienkārši nejaukšos, tad viņa rūgti maldās.
Man pietiek.
Dominiks Bārtelss. Klaudiusa iela 37.
Ko?
Zīmuli. Man vajag zīmuli.
- Dominiks Bārtelss. Klaudiusa iela 37. - Par ko tu runā?
Dominiks Bārtelss. Klaudiusa iela 37.
Es tikko redzēju dokumentus.
Viņš ir policijas redzeslokā.
Aizdomās turētais.
Aha.
Labi.
Ko tagad darīsim?
Nav ne jausmas.
Ejam uz turieni.
Nav ne jausmas. Ko darīsim, kad būsim tur?
Jā. Nav ne jausmas.
Tas ir blakus tam veikalam, kurā nopirki to sveci,
kas smird pēc tantes Mārgaretas.
Klaudiusa iela.
Tad tu domā, ka mums būtu jāapskatās?
Nē, nē, nē, nē.
Vai tu domā, ka mums būtu jāapskatās?
Nu, es domāju,
mēs varētu vismaz...
- Vismaz nobraukt garām, vai ne? - Jā, tieši tā.
Tad mēs nedarītu neko tādu, kas traucētu notiekošo izmeklēšanu.
- Nē, nekādā gadījumā. - Jā.
Mēs tikai nobrauksim garām. Par ļaunu taču tas nevar nākt.
- Nē. Man arī tā šķiet. - Tas pat ir labāk...
- Jo... - ...jo...
mums tur jānonāk pirms policijas
gadījumā, ja Vanda tiešām ir pie viņa, citādi policija viņu tikai satrauktu.
Tieši tā. Laba doma.
Jā. Kas zina, ko viņš tad darītu.
Jā. Tas būtu slikti, ja viņš kristu panikā.
Tas būtu briesmīgi slikti.
Zin, mēs jau tikai uzmetīsim aci.
Tieši tā. Iekšā, ārā.
Tas taču tiešām nevar nākt par ļaunu.
- Apskatīties var vienmēr. - Jā.
Dedo.
Viņa joprojām ir tepat.
Viņa visu laiku bijusi tepat.
Deguna priekšā.
Viņa varētu būt jebkur te, Dedo.
Tas varētu būt jebkurš.
- Tas ir tur, vai ne? - Te.
Izskatās visai nolaista.
Ei, ko tu dari?
Tikai uzmetīšu aci.
Nevari taču... Vai nekad neesi redzējusi nevienu krimiķi?
Nevar taču ierasties un piezvanīt pie durvīm.
Tikko taču runājām - ja Vanda ir pie viņa, negribam, lai viņš krīt panikā.
- Jā. - Vajag nedaudz nogaidīt, novērot māju.
Nopirksim dažus virtuļus, kaut kā tā.
Kas tas?
Atradu Vandas istabā.
Būs izņēmusi no kāda mūsu vecā ģimenes albuma.
Parādīsi?
Ak dievs.
Sajūta, ka tas bijis pirms mūžības.
Un arī it kā tikai vakar.
Cik jauki viņa smaida.
Ak vai. Cik ātri skrien laiks.
Dedo.
Pieliecies!
Zemāk. Man jātiek zemāk.
Tas ir viņš.
Viņš izskatās tieši tāds, kas varētu iespundēt pagrabā meitenes.
Jā.
Pie velna, es iešu paskatīties.
Domāju, ka vispirms nogaidīsim, novērosim.
Tu vari to darīt. Un, ja viņš atgriežas, tad divreiz uzpīpini.
Mēs esam komanda, jā? Kā Tērners un Hūčs.
Pag. Vai viens no viņiem nebija suns?
Ak dievs.
Nē.
Es apskatīšos aiz mājas.
Nē. Nāc. Nāc atpakaļ. Nāc atpakaļ.
Jēziņ.
Ak dievs.
Vanda!
Vanda, vai tu tur esi?
Ko tu tur slēp, maitasgabal?
Vanda?
Vai tu te kaut kur esi?
Sūda būšana. Ak nē!
Nē, nē, nē, nē.
O nē. Sūds. Sūds.
Karlota?
Dedo!
Karlota, ko, pie velna, tu tur dari?
- Kā zināji, ka esmu te lejā? - Dzirdēju tavus kliedzienus.
Visa pilsēta zina, kur tu esi.
- Es sastrādāju sūdus. - Dod roku!
Es nāku.
- Velc! Velc! Velc! - Es jau velku!
Ko tu... Kas nu?
Man kaut kas iekoda.
Ko tas nozīmē - iekoda?
Kāpēc tu kliedz?
Dabū to nost!
- Kā? - Ar roku!
Es nepieskaršos čūskai.
Ņem to sasodīto čūsku!
Ak dievs!
Nekusties!
Un tagad? Kur likt?
- Kur likt? - Met prom!
- Uz kurieni? - Nē! Pag! Tā nevar...
Mums jāņem tā līdzi. Ja nu tā ir indīga,
lai zina, kāda čūska man iekoda. Pretindei un tā.
Es taču nebraukšu ar sūda indīgo čūsku cauri visai pilsētai uz slimnīcu.
Nekādā gadījumā!
Es...
Mēs gribējām...
Bārtelsa kunga pagrabā radītie bojājumi,
pēc sākotnējiem aprēķiniem, ir aptuveni 15 līdz 20 tūkstoši eiro.
Nemaz nerunājot par radīto šoku čūskām.
Un kaimiņiem, kuri tualetē atrada kobru.
Rauhas kundze, es...
Par laimi nezināmajiem kramplaužiem,
vairāk nekā puse čūsku turētas nelegāli,
un pieļaujam, ka Bārtelsa kungs nevar atļauties iesniegt ziņojumu.
Saprotu, ka jūs mēnešiem esat stresā.
Un tikai tāpēc es tagad pieņemšu,
ka tā bija pārejoša nepieskaitāmība, un neuzsākšu izmeklēšanu.
- Liels paldies... - Bet, ja vēlreiz
jauksieties manā izmeklēšanā,
tad iesperšu jums tā pa dirsu, ka manas kurpes paliks jūsu liesā.
Vai sapratāt?
Labi. Tagad iesaku jums doties mājās un parūpēties par jūsu otru bērnu.
Čau.
Tavai mammai iekoda čūska, bet viss būs labi.
Forši.
Varam aprunāties?
Nevaru. Nevaru tagad to dzirdēt.
"Es taču tev teicu",
"ko tu domāji"
vai "savācies". Dedo, es to visu zinu. Zinu.
Man tev kaut kas jāparāda.
APĢĒRBU KONTEINERS
Kas tas ir?
Tas ir mūsu plāns.
Tavs tēvs vienmēr teica - putnu vērošanai svarīga pacietība.
Pacietība un izturība,
lai izpētītu viņu vidi un izturēšanos, vai ne?
- Jā... - Nuja.
Rīt ir 70. diena.
Un Pēters Gensveins arī teica, ka pēc 100 dienām
cerības atrast Vandu dzīvu strauji krītas.
Tātad mums vēl ir apmēram četras nedēļas.
Te ir tas lietoto apģērbu konteiners.
Vari pieturēt, lūdzu?
Te. Tieši tā.
Labi. Šajā zonā ir 62 privātmājas,
42 dzīvokļu mājas un 12 dzīvokļu kompleksi.
Vari, lūdzu, pabeigt apli?
Es teiktu, ka tad, ja kādu nolaupi, īpaši kādu tik skaļu kā mūsu meita,
tu nevedīsi viņu uz vietu, kur sienas ir no kartona.
Plus vēl novērošanas kameras, kaimiņi un durvju sargi.
Tāpēc es domāju, ka jākoncentrējas uz privātmājām.
Man šķita - tu domā, ka esmu traka.
Tā arī ir. Bet es arī zinu, cik stūrgalvīga esi.
Un es arī zinu, ka tu neizturēsi,
ja neizmēģināsim visu, lai viņu atrastu.
Bet es uzņemšos nākamo māju,
jo tu neproti ielauzties.
Jā. 30 dienas.
Pārmeklēsim visas apkaimes mājas, līdz viņu atradīsim.
Vienalga, kā.
Kā izrādīsies, nebūs gluži vienalga, kā.
Jo ne katrs no šejienes tiek laukā dzīvs.
PAMATĀ ZOLTANA SPIRANDELLI STĀSTS
Tulkojusi Aija Oliņa