Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
‫- מבוסס על אירועים אמיתיים -‬
‫לא ייאמן.‬
‫מי לעזאזל ייצר את הזבל הזה?‬
‫סוון!‬ ‫-מה?‬
‫תראה בעצמך!‬
‫אני צריך לטלפן!‬
‫- סטוקהולם‬ ‫משרד החוץ -‬
‫לעזאזל!‬
‫ב-15 ביולי 1942...‬ ‫-אלוהים!‬
‫...נשמעה האזעקה לפיה גרמניה החלה‬ ‫את הפלישה שלה לשוודיה.‬
‫המלחמה הגיעה אלינו! אלה הגרמנים!‬
‫- מנכ"ל משרד החוץ‬ ‫סודרסטרום -‬
‫הם תקפו! הגרמנים תקפו!‬ ‫-אלוהים אדירים.‬
‫הם באים לכבוש אותנו.‬
‫עלינו להודיע לשר החוץ.‬ ‫-כן.‬
‫- שר החוץ‬ ‫גונתר -‬
‫מה השתבש? עשינו כל מה שהם ביקשו.‬
‫תשיגי לי את שגרירות גרמניה.‬
‫אלוהים אדירים...‬
‫אבל, כמובן, למה שיחוסו על שוודיה?‬ ‫נורווגיה, דנמרק, בלגיה, הולנד...‬
‫הלו?‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫אני מתקשר כדי לקבל מידע.‬
‫בנוגע למתקפה שלכם על שוודיה הבוקר.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫פריץ! השוודים חושבים שאנחנו תוקפים אותם.‬
‫- אזעקת שווא -‬
‫מה?‬ ‫-אידיוטים!‬
‫סליחה.‬
‫אם... אם כך, אדוני שר החוץ.‬
‫- הקשר השוודי -‬
‫אני אחזור ל...‬
‫ב-1942, שוודיה הייתה מדינה בודדה,‬ ‫מוקפת במדינות שנכבשו על ידי גרמניה.‬
‫השוודים טענו שהם ניטרליים‬ ‫אבל הסכימו לרוב בקשותיו של היטלר.‬
‫חיילים גרמנים הורשו לעבור דרך המדינה.‬
‫התעשייה השוודית סיפקה לצבא הגרמני‬ ‫עפרת ברזל ומסבים כדוריים.‬
‫בשלב הזה, כמעט לאף אחד מחוץ לגרמניה‬
‫לא היה מושג על מה שקורה ליהודים.‬
‫- רח' פנטלו‬ ‫דרום מערב לונדון -‬
‫יהודים? אנחנו די עסוקים‬ ‫בניסיון לנצח במלחמה הארורה הזאת!‬
‫- סטוקהולם -‬
‫השוודים לא היו עסוקים כל כך.‬
‫- ראש הממשלה‬ ‫פ"א הנסון -‬
‫אדוני ראש הממשלה!‬
‫תיק שנוגע לגבר יהודי? תני את זה לשר החוץ.‬
‫יהודים?‬
‫אני בדרך לסולוואלה. תני את זה לסודרסטרום.‬
‫להיכנס לשוודיה? לא, לא. תני את זה ליוסטה.‬
‫יוסטה?‬
‫אנגסל במחלקה המשפטית. במרתף.‬
‫הוא מטפל בתיקי מבקשי מקלט.‬
‫- יוסטה אנגסל‬ ‫המחלקה המשפטית -‬
‫אבא, יוראן אומר שאתה עובד בשביל היטלר.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-זה ממש לא נכון.‬
‫אני עובד בדיפלומטיה.‬
‫מה זה?‬
‫אתה זוכר כשבעטת בכדור‬ ‫לתוך הסלון של יונסון?‬
‫כן.‬ ‫-נכון.‬
‫יונסון ממש התרגז,‬ ‫אבל לא הלכת אליו ודיברת איתו.‬
‫אני עשיתי את זה, וסידרתי את העניינים.‬
‫זאת דיפלומטיה.‬
‫אבא מדבר עם השכנים של שוודיה‬ ‫כדי למנוע עוינות.‬
‫חשבתי שהוא מחתים ניירות במרתף.‬
‫נו, הנה.‬
‫בואו נזוז.‬
‫מה אמרת ליונסון?‬
‫טוב... הייתי צריך להשתמש‬ ‫בסגנון דיבור יפה ובעידון.‬
‫לא נכון!‬
‫הוא הלך לשם עם עוגת ספוג.‬ ‫אתה קורא לזה דיפלומטיה?‬
‫אפשר להסכים לא לגעת ברדיו?‬
‫הוא נועד להאזנה לחדשות,‬ ‫לא לרעש האמריקאי הנורא הזה.‬
‫בסדר.‬
‫אז אתה אופה עוגות ספוג להיטלר, אבא?‬
‫- המחלקה המשפטית -‬
‫אוי.‬
‫איפה אמצא את אנגסל?‬
‫צהריים טובים. הוא שם.‬
‫זה בשבילך.‬
‫תיק יהודי.‬
‫גברת יוהנסון?‬ ‫-תודה. עוד אחד.‬
‫יוסטה אנגסל היה המנהל‬ ‫של המחלקה המשפטית במשך שש שנים,‬
‫מה שאומר שהוא היה שם גם ב-1938,‬
‫כששוודיה שכנעה את הרשויות הגרמניות‬
‫להחתים את הדרכונים‬ ‫של יהודים גרמנים באות J.‬
‫תודה.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫אתם בטח תוהים למה אני מדבר על יוסטה.‬
‫הוא סתם איזה אפס.‬
‫איפה אני יכול למצוא את השמפניה?‬
‫אבל תישארו איתנו ותראו‬ ‫מה שסתם איזה אפס יכול לעשות.‬
‫כל זה קרה שנה לפני שפגשתי את יוסטה.‬
‫- 1942‬ ‫שוב -‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫שמי רות פוגל.‬
‫זה היום הראשון שלי.‬
‫- רות פוגל -‬
‫תסתכל על השמות, בבקשה.‬ ‫אני צריך להביא את המשפחה שלי לכאן.‬
‫אני באמת מבין את המצב שלך,‬
‫אבל יש לנו חוקים ותקנות‬ ‫שעלינו לפעול לפיהם, ואנחנו...‬
‫זה צינור הביוב. מתרגלים לזה.‬
‫ברוכה הבאה למחלקה המשפטית.‬
‫שישה מטרים.‬ ‫-תכתוב את זה, טוב? זאת סיבה נוספת.‬
‫זה לא... זה לא בריא.‬
‫הרשו לי להציג את מיס רות פוגל.‬
‫השולחן שלך שם.‬
‫פוגל?‬ ‫-כן.‬
‫נכון...‬ ‫-כן, פוגל. היא גרמנייה.‬
‫היא גרמנייה?‬
‫האס אס עוצרים את כל היהודים שהם מוצאים.‬ ‫-כל כך הרבה שמועות מסתובבות...‬
‫אלה לא שמועות.‬
‫סליחה, יש לי עוד פגישה.‬
‫תקבע פגישה ונראה מה נוכל לעשות.‬
‫כרגע, אין לנו מה לעשות.‬ ‫-בסדר...‬
‫אלווה אותך החוצה.‬ ‫-אין צורך.‬
‫את מצטרפת אליי לישיבת הקבינט.‬
‫לא, רות פוגל תצטרף.‬
‫מי זו רות פוגל?‬
‫היא תחליף אותי כשאפרוש.‬
‫שלום!‬
‫אלה מידות המשרד.‬
‫מר אנגסל, אל תחזור‬ ‫בלי שיבטיחו לנו משרד גדול יותר.‬
‫יש דיווחים על אי שקט נוסף בנורווגיה.‬
‫כמאה גברים יהודים נעצרו לאחרונה.‬
‫הנורווגים אוסרים על העיתונות לכתוב על זה.‬
‫נילס אריק, אתה תוודא‬ ‫שגם העיתונות השוודית לא תדווח.‬
‫כן. כמובן.‬
‫נילס אריק אקלונד,‬ ‫או "נילס הצנזור", כפי שהוא כונה,‬
‫היה אחראי על הצנזורה העצמית של שוודיה‬ ‫באמצעות סוכנות המידע הלאומית.‬
‫כל המאמרים שהיו קשורים בכל דרך שהיא למלחמה‬
‫היו חייבים לקבל את אישורו של נילס אריק.‬
‫- נשק גרמני מועבר דרך המדינה -‬
‫- צונזר -‬
‫אני שולט במצב.‬
‫- נקניק גרמני מועבר דרך המדינה -‬
‫הגברנו את הלחץ.‬ ‫-יופי.‬
‫אומרים שהיטלר הביע כעס‬ ‫במיוחד כלפי שוודיה לאחרונה.‬
‫בגלל העיתונות.‬
‫בסדר.‬
‫בזאת נוכל לסיים את הפגישה היום.‬
‫אה, כן.‬
‫גם למר אנגסל יש דוח בשבילנו.‬
‫מר אנגסל.‬
‫סליחה, אבל אני חייב ללכת.‬
‫אולי גם לחלק מכם יש פגישות דחופות אחרות.‬
‫אם כן, זה מובן לחלוטין.‬
‫אני יכול לומר רק שבמהלך אוגוסט וספטמבר,‬
‫היו לנו כמה תיקים חזקים שנדחו‬
‫על ידי משרד ההגירה.‬
‫- פולסון‬ ‫משרד ההגירה -‬
‫מה אדוני רומז?‬
‫רק שהלחץ שמופעל עלינו גובר מיום ליום.‬
‫ויש לנו בעיות עם החלל המשרדי שלנו.‬
‫אתה רוצה לדבר על הגודל‬ ‫של המשרד שלך, מר אנגסל?‬
‫כאן?‬
‫ככה הוא ניסח את זה.‬ ‫אני מניח שיש לקחת בחשבון כמה גורמים...‬
‫ממש לא. זה לא מספיק טוב.‬
‫השירותים של סודרסטרום‬ ‫בטח גדולים יותר מכל המשרד שלנו!‬
‫בואו לא ניחפז.‬ ‫אין לו שירותים. אתה יודע את זה.‬
‫אין לו?‬
‫אמרת להם שאנחנו טובעים כאן, נכון?‬ ‫טובעים פיזית.‬
‫בחרא!‬
‫נדבר על זה בפעם אחרת, בסדר?‬
‫תודה.‬
‫לאנגסל יש את קונסוליית אוסלו בקו שתיים.‬
‫בבקשה.‬
‫תירגע.‬ ‫-אני רגוע!‬
‫תירגע אתה! אני מנסה... יש לך רעיון טוב יותר?‬
‫אנגסל מדבר.‬
‫מדבר וסטרינג. שלום.‬
‫- קונסוליית אוסלו -‬
‫מה שלומך?‬
‫תודה ששאלת. שלומי נהדר.‬
‫טוב, כן...‬ ‫-אז...‬
‫אני מניח ששמעת על היהודים‬ ‫שנעצרו בסוף השבוע האחרון.‬
‫כל גבר יהודי בטרונדהיים.‬
‫בנוסף לכ-100 כאן באוסלו.‬ ‫-כן, אבל...‬
‫הם ישוחררו בקרוב, נכון?‬
‫אחד מהם הוא אזרח שוודי.‬
‫אני רוצה את אישורך להגיש הודעה דיפלומטית‬
‫על מנת לנסות לשחרר את האדם הזה.‬
‫כן...‬
‫רגע אחד.‬
‫זה חסר טעם! הכול נראה חסר טעם!‬
‫אין טעם לדבר עם אנגסל!‬
‫אז מה נעשה? מה נעשה עכשיו?‬ ‫אנחנו לא יכולים לסמוך עליו!‬
‫הוא אפילו לא מעז לדבר עם סודרסטרום!‬
‫הלו?‬ ‫-עלינו לעשות את זה בעצמנו. עלינו לפעול!‬
‫אנחנו צריכים...‬ ‫-עלינו לפעול!‬
‫כן, אבל... צריך להירגע.‬
‫כן, הלו?‬
‫לא, אני לא חושב שזה יהיה הולם כרגע.‬
‫מדובר רק באחד!‬
‫תודה שהתקשרת.‬
‫לסמכות גבוהה יותר!‬ ‫-"סמכות גבוהה יותר"?‬
‫סודרסטרום?‬ ‫-כן.‬
‫אני חושבת שאדוני צריך‬ ‫להגיש את ההודעה בכל מקרה.‬
‫בסטוקהולם היו די ברורים. שמעת את זה בעצמך.‬
‫אזרח שוודי נכלא שלא כדין!‬
‫אתה מפחד שינזפו בך?‬
‫מפחד?‬
‫מר אנגסל.‬
‫הגענו להסכמה...‬
‫מאחר שאנחנו מקבלים כל כך הרבה‬ ‫תיקים של יהודים והמשרד כל כך דחוס,‬
‫אנחנו מציעים שנכניס לארכיון‬ ‫כמה שיותר תיקים‬
‫בהקדם האפשרי.‬
‫בסדר.‬
‫- בין ורשה לבין ברלין -‬
‫- פון אוטר‬ ‫דיפלומט שוודי -‬
‫שב.‬ ‫-תודה.‬
‫יפה מצידך.‬
‫אתה רוצה אחת?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫אתה לא מגרמניה.‬ ‫-לא, אני משוודיה.‬
‫מה עשית בפולין?‬
‫אני עובד במשרד החוץ השוודי.‬
‫אתה כאן מטעם ממשלת שוודיה?‬
‫כן, אבל אני חושש שהשכר נוראי.‬
‫ואתה?‬
‫אופי המשימה שלי הוא לא ממש צבאי.‬
‫הוא מטורף לגמרי.‬
‫או ממש... מזוויע.‬
‫סליחה?‬
‫לא שמעת על "הפתרון הסופי"?‬
‫לא.‬
‫איזה פתרון?‬
‫זה לא פתרון.‬
‫זאת השמדה.‬
‫אם אספר לך, אתה חייב להבטיח לי‬ ‫שתודיע לממשלת שוודיה.‬
‫מר אנגסל.‬ ‫-כן?‬
‫הגרמנים באוסלו שחררו יהודי עם קשר שוודי.‬
‫מה?‬ ‫-כן!‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫הם קיבלו הודעה דיפלומטית‬ ‫שהוגשה על ידי הקונסוליה השוודית.‬
‫אבל אמרתי להם לחכות.‬
‫הם הסכימו לזה?‬
‫זה מפתיע מאוד.‬ ‫-כן.‬
‫האיש רוצה עכשיו לחזור לשוודיה.‬ ‫-סביר להניח.‬
‫קחי את התיק למשרד ההגירה מייד.‬
‫זה באמת נחוץ?‬
‫זה לא נוגע להם. הוא אזרח שוודי.‬
‫זה נכון.‬
‫באוסלו יכולים להנפיק דרכון זמני.‬
‫כן, זה רעיון טוב.‬
‫למה לא לעשות את זה עם כולם?‬
‫לא, לא. אנחנו צריכים לפעול בהתאם לחוקים.‬
‫אבל כל היהודים הנורווגים בסכנה.‬
‫רק כי נפוצו כמה שמועות...‬
‫אבל מר אנגסל, 300 תיקים ביום?‬ ‫באמת ייתכן שאלה רק שמועות?‬
‫כולם מוסרים שהם לא יודעים‬ ‫לאן נעלמו הקרובים שלהם.‬
‫הם נשלחו למחנות עבודה, ולא שמעו מהם שוב.‬
‫מה את מנסה לומר? שכולם נרצחים?‬
‫אלה לא ניירות.‬
‫אלה אנשים.‬
‫תקרא את זה.‬
‫אדוני שר החוץ.‬ ‫-סודרסטרום.‬
‫הרגע דיברתי עם אחד הדיפלומטים שלנו בברלין.‬
‫ריקרט?‬ ‫-לא... משהו "פון אוטר".‬
‫עובד זוטר שהפר את הנהלים.‬
‫מה הוא רצה?‬
‫הוא...‬
‫הייתה לו...‬
‫הוא פגש קצין אס אס ש...‬
‫אדוני שר החוץ חייב לזכור‬ ‫שזאת רק שמועה, אז...‬
‫קצין האס אס ביקר במחנה...‬
‫שבו הם ממיתים יהודים.‬
‫לעזאזל...‬
‫הם גורמים להם לחשוב שילכו להתקלח,‬ ‫אבל במקום מים יש גז רעיל.‬
‫לכאורה, הם הורגים אלפים בכל יום.‬
‫יש כל כך הרבה שמועות.‬
‫אל תדווח על זה, בסדר?‬
‫ברור שלא.‬
‫יהיה בסדר.‬ ‫-בסדר...‬
‫מר סודרסטרום.‬ ‫-שמעת את השיחה שלנו?‬
‫לא.‬
‫טוב, קצת. הייתי שקוע במחשבות שלי.‬
‫ברור שאלה רק שמועות מתועבות.‬ ‫אתה מבין את זה, נכון?‬
‫וגם אם מסיבה בלתי ניתנת להבנה זה נכון,‬
‫אין שום דבר שאנחנו יכולים לעשות בקשר לזה.‬
‫אתה מבין?‬ ‫-כן.‬
‫כמובן.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫שולץ.‬
‫זה אפשרי.‬
‫"שוורקוביץ'."‬
‫למה הוא רוצה ויזה?‬
‫הוא בילה את רוב שנות נעוריו בשוודיה,‬ ‫בין הגילים חמש ו-22.‬
‫אבל עכשיו הוא בן 39?‬
‫כן. הוא עובד כמתורגמן‬ ‫ב"סוונסקה קולאגר פבריקן" בברנו.‬
‫תקרא בין השורות, מר אנגסל. בין השורות.‬
‫הוא יהודי.‬
‫אציין "לא" לשוורקוביץ'.‬ ‫-בדיוק ככה!‬
‫"היה קר גם בבית.‬
‫"היא הצמידה אליה את רגליה הקטנות,‬
‫"אבל למוכרת הגפרורים הקטנה‬ ‫היה עכשיו קר אף יותר."‬
‫אתה בוכה, אבא?‬
‫לא, לא... זאת רק האלרגיה שלי, אתה יודע.‬
‫זה קורה לי לפעמים.‬
‫אולי כדאי שנקרא ספר אחר הערב.‬
‫כל זה מועבר לארכיון?‬ ‫-כן, נכון.‬
‫אבל... כל אלה הם "תיקים חלשים"?‬
‫נכון.‬
‫לא נגיע לשום מקום בקצב הזה.‬ ‫אנחנו צריכים להגביר את הקצב.‬
‫למה זה נמצא עם "התיקים החלשים"?‬ ‫-מה השמות שלהם?‬
‫"בונדי". תאומים. בנים.‬
‫ואימא שלהם.‬
‫אימא שלהם התחתנה בשנית עם שוודי.‬
‫הם שוהים בקופנהגן‬ ‫כי אסור להם להיכנס לשוודיה.‬
‫אבל לא הילדים, הם עדיין בפראג.‬
‫הוא לא האב הביולוגי?‬
‫לא.‬
‫זה תיק חלש.‬
‫אבא שוודי. יש להם קשר שוודי.‬
‫אלה החוקים. אני חושבת שזה נורא בדיוק כמוך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫יש כאן כמה ארגזים. וכאן...‬
‫ויש כמה כאן.‬
‫החוצה.‬
‫מיס נילסון!‬ ‫-"גברת."‬
‫בואו נראה... כל הארגזים האלה הולכים.‬ ‫רדו במעלית לארכיון.‬
‫וגם הארגזים ששם.‬
‫קדימה.‬
‫קודם אעביר אותם למעלית.‬ ‫-מצוין.‬
‫רק רגע!‬
‫בואו לא ניחפז.‬
‫מיס נילסון, הקופסה הזאת נשארת.‬
‫מה עכשיו? זאת עוברת לארכיון.‬
‫לא.‬
‫הן לא מיועדות לארכיון.‬ ‫הן חוזרות למקומן. לתוך...‬
‫לא, לא! ממש לא!‬
‫בבקשה תחליטו איפה לשים אותן.‬
‫איפה לשים אותן? אנחנו שמים אותן בארכיון!‬
‫לא.‬ ‫-נו, באמת!‬
‫הנה. לארכיון.‬ ‫-לא.‬
‫הייתה לנו פגישה בנושא, נכון?‬
‫הסכמנו ברוב מכריע שכל זה חייב ללכת.‬
‫קדימה, מיס נילסון. לארכיון.‬ ‫-אני אומר לכם לעצור!‬
‫אני הממונה כאן.‬
‫אז אתה רוצה שנעבור על כל הבקשות האלה שוב‬
‫כי הגרמנים שחררו יהודי אחד באוסלו?‬
‫כי הוא שוודי.‬
‫לכן הם הסכימו.‬
‫לכן אני רוצה שנעבור‬ ‫על כל הבקשות פעם נוספת,‬
‫בעדיפות על היהודים הנורווגים.‬
‫בחייך, יש יותר מ-7,000 בקשות!‬
‫אם נוכל להציל מישהו,‬
‫אפילו אם זה רק עוד אדם אחד,‬
‫רק בכך שנעשה את העבודה שלנו,‬
‫לא כדאי שנעשה את זה?‬
‫אני אקח את הקופסאות האלה...‬ ‫ואתם תיקחו את אלו לשם.‬
‫מה עם משרד ההגירה?‬
‫לא נזדקק לו.‬
‫קונסוליית אוסלו תנפיק דרכונים זמניים.‬ ‫-מה?‬
‫זה הצליח בפעם הקודמת.‬
‫נכון, מר אנגסל?‬ ‫-נכון. בדיוק.‬
‫פשוט יש פה עלטה מוחלטת‬ ‫כשהקופסאות חוסמות את האור.‬
‫גברת יוהנסון, הנה 25 תיקים‬ ‫של יהודים נורווגים עם קשר שוודי חזק.‬
‫שלחי את התיקים לקונסוליית אוסלו מייד.‬
‫תגידי להם שזאת רק ההתחלה.‬
‫נוכל לחלץ עוד 150 לפחות.‬
‫מר סודרסטרום?‬ ‫-גברת יוהנסון. איזו הפתעה.‬
‫הכול הולך בסדר? במרתף עם אנגסל?‬
‫אין בעיות?‬ ‫-לא... אין.‬
‫נהדר.‬
‫תודה ששאלת.‬ ‫-יופי. מצוין.‬
‫פשוט הגיעה לאוזניו של מר אנגסל איזו שמועה.‬
‫סביר להניח שהיא כוזבת, אבל...‬
‫יהיה חבל אם היא תתפשט.‬
‫אני לא שמעתי כלום. לא.‬
‫יופי.‬
‫האם אדוני נוסע לסודרמאלם?‬
‫סליחה! נא לעצור את החשמלית!‬
‫- חלש -‬
‫אנחנו מחפשים תיק חלש במידת מה.‬
‫- חזק -‬
‫אם הגרמנים יאשרו בקשה עם קשר חלש יותר,‬
‫זה ייצור תקדים שנוכל להשתמש בו.‬
‫- תקדים: החלטה שמשמשת כדוגמה‬ ‫להכרעה בתיקים דומים בעתיד -‬
‫יש לנו את התאומים מפראג.‬
‫ילדי משפחת בונדי?‬ ‫-כן.‬
‫האימא חיה בקופנהגן.‬
‫כן, היא התחתנה בשנית עם גבר שוודי.‬ ‫-אבל הוא לא האב הביולוגי?‬
‫לא, אבל הוא כמו אבא בשבילם.‬ ‫והבנים עדיין בפראג.‬
‫חלש מדי. הגרמנים בחיים לא יאשרו את זה.‬
‫מה? גם יוסף לא היה אביו של ישו.‬
‫האם הגרמנים יחשבו שזה היה קשר חלש?‬
‫הלו?‬ ‫-התשובה שקיבלנו היא "לא".‬
‫מה זאת אומרת, "לא"?‬
‫אין להם סמכות בדברים כאלה.‬
‫אם אני אמור לקבל רשות לבקר בכלא,‬ ‫אנחנו צריכים לבקש קודם מברלין.‬
‫אז נעשה את זה.‬
‫מה?‬ ‫-להתראות, וסטרינג.‬
‫מצאתי אותו.‬
‫התיק של התאומים בונדי.‬
‫בני כמה הם?‬ ‫-אחת עשרה.‬
‫- ברלין‬ ‫שגרירות שוודיה -‬
‫פון אוטר.‬
‫אתה הולך למשרד החוץ הגרמני.‬ ‫-אני?‬
‫הקונסוליה באוסלו רוצה לבקר‬ ‫באיזה כלא כדי לדבר עם יהודים.‬
‫הם זקוקים לאישור מברלין.‬
‫אתה מטפל בתיקים פרטניים. הנה 150 כאלה.‬
‫אה, כן...‬
‫מסטוקהולם מסרו שהם רוצים‬ ‫לאתר תאומים בפראג.‬
‫אל תשאל אותי למה.‬
‫זאת הודעה דיפלומטית.‬
‫שמי גראן פון אוטר.‬
‫הייתי רוצה...‬ ‫-חכה בבקשה.‬
‫הייל היטלר.‬
‫אז אתה השוודי?‬ ‫-כן.‬
‫איך אוכל לעזור?‬
‫לא כדאי שאנחנו...‬
‫מר... גראן פון אוטר.‬ ‫עלינו לנהל מלחמה. תגיע לעיקר.‬
‫אני מבין.‬
‫הקונסול שלנו באוסלו רוצה לבקר בכלא‬
‫כדי לברר אם לאנשים שכלואים שם‬ ‫יש אולי קשר שוודי.‬
‫אבדוק את העניין.‬
‫אה, ויש לי גם הודעה דיפלומטית.‬
‫בנוגע למה?‬
‫תאומים שהופרדו מההורים שלהם.‬
‫- בונדי -‬
‫- מברק -‬
‫לעזאזל.‬ ‫-יש סירוב גם בעניין הכלא באוסלו.‬
‫לעזאזל!‬
‫יוסטה אנגסל! הוא כאן?‬
‫כלב הציד של סודרסטרום.‬
‫כן?‬ ‫-מר סודרסטרום רוצה לדבר איתך.‬
‫אני באמצע משהו.‬
‫זה יכול לחכות כמה דקות?‬ ‫-לא מומלץ.‬
‫בסדר גמור.‬ ‫-נהדר. מצוין.‬
‫אה! מר אנגסל.‬
‫הנציג הבכיר ביותר של גרמניה בשוודיה,‬
‫הקונסול הכללי ויקטור צו ויד.‬
‫אדוני הקונסול הכללי, הרשה לי להציג‬ ‫את ראש המחלקה המשפטית שלנו.‬
‫מר אנגסל.‬
‫הייל היטלר.‬
‫רבותיי, הובא לידיעתנו‬
‫שיש מספר עצום של יהודים שוודים באוסלו.‬
‫למעשה, נראה שמחצית‬ ‫מהאוכלוסייה היהודית בנורווגיה‬
‫עשויה להיות זכאית לאזרחות שוודית.‬
‫בדקנו רק תיקים ש...‬
‫מר אנגסל.‬
‫אתה פועל בטריטוריה מסוכנת.‬
‫אתה לא חושב שאייכמן יכול לסגור‬ ‫את הפרצה הזאת בכל רגע?‬
‫מיהו האדם שהגרמני הזה משתמש בו כאיום?‬
‫הוא בן 36 כשהוא יושב כאן‬ ‫ליד שולחן הביליארד שלו.‬
‫אבל במקום כדורי ביליארד,‬ ‫אלה אנשים ברכבות משא.‬
‫הוא ידוע ב...‬ ‫איך אפשר לנסח את זה? בדיוק שלו,‬
‫והוא אחראי על מה שנקרא "הפתרון הסופי".‬
‫למרבה הצער, אנחנו נראה אותו עוד.‬
‫- אייכמן‬ ‫אוברשטורמבאנפיהרר -‬
‫אנחנו מבינים לגמרי.‬
‫מר אנגסל יתנהל בזהירות המרבית‬
‫כך שהיחסים בין שוודיה לגרמניה‬ ‫יישארו בעדיפות עליונה.‬
‫נכון, מר אנגסל?‬
‫כמובן.‬
‫לא אגזול עוד מזמנכם.‬
‫רבותיי.‬
‫תודה.‬
‫הייל היטלר.‬
‫שב.‬
‫אתה יודע מה האמריקאים עושים‬ ‫עם יהודים שרוצים לבוא לארה"ב?‬
‫הם מעכבים בקשות.‬
‫הם מאלצים אותם לשלוח עוד ועוד מסמכים‬ ‫על מנת שיוכיחו עוד ועוד דברים‬
‫עד שהם מתעייפים ומתייאשים.‬
‫ככה הם עושים את זה.‬
‫האומה האדירה במערב.‬
‫המלחמה כמעט הסתיימה.‬
‫והיא תסתיים בזה שגרמניה‬ ‫תהיה מעצמת-על מוחלטת, תאמין לי.‬
‫ואם נהיה עדינים מדי עם היהודים,‬
‫אנחנו ניענש על כך.‬
‫אתה לא חושב שאני יודע‬ ‫מה אתם עושים שם למטה?‬
‫ואז מה?‬
‫ואז, כשכל המזימות החכמות שלכם‬ ‫ילכו לעזאזל, מה תעשו אז?‬
‫אתה באמת חושב‬ ‫שמישהו מאיתנו הבכירים יגן עליכם?‬
‫אין שום סיכוי!‬
‫נשלח אתכם למוסקבה. במהירות שיא, את כולכם.‬
‫אתם תוהים למה סודרסטרום‬ ‫מאיים עליו עם מוסקבה?‬
‫- מוסקבה -‬
‫היה קשה לשוודים‬ ‫לראות בהיטלר את הדיקטטור הגרוע ביותר‬
‫בזמן שיוסיף סטלין זרע הרס.‬
‫זה לא היה נדיר שמפגשים‬ ‫עם דיפלומטים שוודים נערכו בלילה.‬
‫כשהקור היה בשיאו,‬
‫ולא יכולת לדעת אם יש רק וודקה בכוס שלך.‬
‫לעזאזל!‬
‫נראה שהיטלר יודע מה אנחנו עושים.‬
‫מה? לא סיפרתי לאף אחד.‬ ‫-לא.‬
‫זו אשמתי. היינו פזיזים מדי.‬
‫לא היינו צריכים לשאול‬ ‫על התאומים בונדי ועל הכלא בו זמנית.‬
‫תפסת מרובה לא תפסת.‬
‫אנחנו לא יכולים להציל אדם אחד בכל פעם!‬
‫אז אני מציע שנחזור‬ ‫לדרך העבודה המקורית שלנו.‬
‫מה חסר לך כל כך, מר הלסטדט?‬
‫את חדשה כאן, מיס פוגל.‬
‫לידיעתך, יהודים נעצרו בעבר.‬
‫ושוחררו.‬
‫בלי שננפנף בדגלי שוודיה.‬
‫בטח נחמד להתעלם ממה שלא נעים.‬
‫מה השטויות הארורות האלה?‬
‫אנחנו מדברים על כלא נורווגי,‬ ‫לא... על מחנה גרמני!‬
‫מי שכר אותה לעבודה?‬
‫שכחו לבקש המלצות?‬
‫כפי הנראה לא בפעם הראשונה.‬
‫ואתה פשוט שותק?‬ ‫-מה אני יכול לומר?‬
‫לפחות תגיד משהו, לעזאזל!‬ ‫הכול אמור ליפול עליי?‬
‫היי, סטיג. איך היה היום שלך?‬
‫אתה יכול להקריא לי הערב, אבא?‬
‫לא, לא הערב.‬ ‫-בבקשה.‬
‫יוראן!‬
‫מה?‬
‫כבה את הרעש הנורא הזה מייד!‬
‫- אוסלו -‬
‫עם שחר ב-26 בנובמבר 1942,‬ ‫כל מונית באוסלו נשלחת,‬
‫עם שני שוטרים בכל רכב,‬
‫כדי לקחת נשים, ילדים וזקנים יהודים.‬
‫בוקר טוב.‬
‫מה קורה?‬
‫וסטרינג באוסלו התקשר והודיע לנו‬ ‫שהם אספו את כל היהודים‬
‫והעלו אותם על ספינה‬ ‫שנמצאת בדרכה למחנה השמדה גרמני.‬
‫חשבתי שזה נועד רק לראווה.‬
‫רק לראווה?‬ ‫-כן, מה לעזאזל...‬
‫הם לקחו כמה שרק יכלו להעלות על הספינה.‬
‫נשים, ילדים, זקנים, כל האסירים.‬
‫יותר מ-700 בסך הכול.‬ ‫אלוהים יודע לאן פניהם מועדות.‬
‫יוסטה...‬
‫אבל...‬
‫אז נוכל לפחות להעביר לארכיון‬ ‫את כל התיקים הנורווגיים, נכון?‬
‫בבקשה, פשוט תשתוק.‬
‫מר אנגסל.‬
‫לקרובי המשפחה השוודים שלהם יש זכות לדעת.‬
‫אני יודע.‬
‫אבל הצנזורה הארורה הזאת קיימת.‬
‫לעיתונות אסור לכתוב על זה.‬
‫סליחה. חשבתי שאולי‬ ‫נגרום לנילס הצנזור לשנות את זה.‬
‫איך? אני פשוט איכנס למשרד שלו‬ ‫ואבקש ממנו להסיר את הצנזורה?‬
‫בדיוק! למה לא?‬
‫זה מה שאתה צריך לעשות.‬
‫קרובי המשפחה השוודים יתהו‬
‫למה קרובי המשפחה הנורווגים שלהם השתתקו.‬
‫אני מבטיחה לך שיהיו שאלות.‬
‫הרבה-הרבה שאלות.‬
‫אז העיתונות כבר לא תכתוב על גרמניה.‬
‫היא תכתוב על נילס הצנזור‬ ‫ועל איך שהוא הסתיר את המידע.‬
‫אבל אני לא מכיר את נילס.‬
‫הוא בחיים לא יקשיב לי.‬
‫מה עם סודרסטרום?‬
‫הוא הבוס של נילס הצנזור.‬
‫לא הייתי רוצה להיות במקומו של נילס עכשיו,‬
‫בהתחשב במצב עם היהודים הנורווגים.‬
‫כן, אתה צודק.‬
‫סביר להניח שיש להם הרבה קרובים בשוודיה.‬
‫האם ידעת שרבים מהיהודים שגורשו‬
‫היו גם שוודים?‬
‫וכשהקרובים שלהם בשוודיה‬ ‫יתחילו לתהות לאן הם נעלמו,‬
‫הם יתחילו לשאול שאלות.‬
‫אז העיתונות לא תפרסם כתבות על גרמניה,‬
‫אלא על נילס ועל סוכנות המידע הלאומית.‬
‫אתם חושבים שאני טיפש מוחלט?‬
‫לעזאזל!‬
‫- רדיפות היהודים בנורווגיה מגיעות לשיא -‬
‫איך לעזאזל זה הגיע לעיתונים?‬
‫הערכתי שהחדשות יגיעו לשוודיה‬ ‫במוקדם או במאוחר.‬
‫במאוחר היה עדיף.‬
‫אנחנו מוצפים בשיחות מאזרחים בדרישה שנפעל.‬
‫ומברלין אני מקבל נזיפות.‬
‫לעזאזל!‬
‫כן, כן...‬
‫מי בעצם אחראי על היהודים?‬
‫סודרסטרום?‬
‫ראש הממשלה שאל אותך שאלה.‬
‫מי אחראי?‬
‫היהודים...‬
‫מדהים. אנחנו לא יודעים‬ ‫מי אחראי על עניין היהודים.‬
‫טוב, עד כה זה לא היה ממש עניין‬ ‫שצריך לעסוק בו.‬
‫אבל זה כבר לא המצב.‬ ‫-לא.‬
‫אז מי?‬
‫הייתי אומרת שזה אנגסל.‬ ‫-יוסטה אנגסל. במחלקה המשפטית.‬
‫נו, איפה הוא?‬
‫תזמנו אותו מייד.‬ ‫-כן.‬
‫נו, תביאו אותו כבר לכאן!‬
‫זה מדהים. לא ייאמן.‬
‫מה אנגסל עושה?‬ ‫-מדבר עם אוסלו.‬
‫כבר לא.‬
‫אנגסל.‬
‫מה לכל הרוחות קורה בנורווגיה?‬
‫אפשר לצפות שהם יחזירו אותם?‬
‫את היהודים?‬ ‫-כן.‬
‫לא סביר.‬
‫הם שולחים עכשיו סקנדינבים למחנות מוות?‬
‫לפי כל הדיווחים, כן.‬
‫מחנות מוות?‬
‫סליחה, האם המשמעות היא‬ ‫שאנחנו אמורים להבין שהשמועות נכונות?‬
‫יש שוודים בספינה?‬
‫אחד.‬
‫אבל זאת טעות.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫נראה שהגרמנים חסו‬ ‫על כל היהודים שיש להם קשר שוודי.‬
‫כולם עדיין כאן.‬ ‫-לא ייתכן.‬
‫אין ספק לגבי זה.‬ ‫-כולם?‬
‫לפני שהגרמנים לקחו‬ ‫את כל היהודים הנורווגים,‬
‫הגשנו הודעות דיפלומטיות‬ ‫בנוגע ליהודים שיש להם קשר שוודי.‬
‫- קשר שוודי -‬
‫כאן יש 25.‬
‫היהודים האלה ניצלו.‬
‫זה שביב של תקווה.‬
‫טוב, מה נעשה עכשיו?‬
‫העיתונות דורשת שנפעל‬ ‫והיטלר רוצה שנשמור על שתיקה.‬
‫יש הצעות?‬
‫יש בערך מאה יהודים שעדיין נותרו בנורווגיה,‬
‫אבל סביר להניח שהם יגורשו בקרוב.‬
‫אלא אם כן שוודיה תקלוט אותם.‬
‫האם שוודיה תקלוט יהודים?‬
‫נראה לי שלא.‬
‫זה יגרום לכך שכל יהודי באירופה‬ ‫ירצה לבוא לשוודיה.‬
‫כלומר, בכל זאת מדובר בכמה מיליונים.‬
‫היטלר יראה בזה עלבון ישיר.‬
‫אבל מה אם העניין יטופל באופן לא רשמי?‬
‫באופן לא רשמי?‬
‫אני מקשיב, אנגסל.‬
‫העיתונות תגלה שהגשנו בקשה לא רשמית לגרמניה‬ ‫בנוגע לקליטת היהודים הנורווגים.‬
‫מכיוון שהיא לא רשמית,‬
‫לעיתונות אסור לכתוב עליה.‬
‫נכון?‬ ‫-אלוהים אדירים...‬
‫כך לא נגרום מבוכה לגרמנים.‬
‫אנחנו פועלים, אבל אנחנו לא פועלים.‬
‫נשמע טוב.‬ ‫-סליחה...‬
‫נעשה את זה?‬ ‫-זה...‬
‫אנחנו פשוט ניתן לחבורה של יהודים‬ ‫להיכנס לשוודיה סתם כך,‬
‫בלי החלטה פרלמנטרית?‬
‫אנחנו לא נותנים ליהודים להיכנס סתם כך.‬ ‫-לא.‬
‫ייתכן שהגרמנים אפילו לא יאפשרו את זה.‬
‫אבל זה ישתיק את העיתונות.‬
‫זה מושלם.‬
‫הישיבה הסתיימה.‬
‫אדוני שר החוץ, אני...‬ ‫-הישיבה הסתיימה!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫אנגסל, אתה תישאר.‬
‫לבסוף, אני רוצה להזכיר לכם‬ ‫שאני הממונה הישיר שלכם.‬
‫זה אומר שאתם מדווחים לי.‬
‫אם מישהו יחליט לפעול נגד ההנחיות שלנו,‬
‫כדאי שהוא ידע‬ ‫שהאיש שלנו במוסקבה, מר אסרשון,‬
‫ישמח להחליף תפקיד.‬
‫אף אחד לא רוצה‬ ‫את העבודה של אסרשון במוסקבה?‬
‫כרגע יש לנו 50,000 מהולנד.‬
‫כאן, הצרפתים אוספים כמה שהם יכולים בפריז.‬
‫שמעת על המברקים הלא רשמיים משוודיה?‬
‫השוודים מנצלים את העמדה שלהם ללא בושה.‬
‫רק כי לגרינג יש חולשה‬ ‫למדינה המגוחכת הזאת מסיבה כלשהי.‬
‫אבל אתה פוקח עליה עין, נכון?‬
‫כמובן.‬
‫לא נשמע עוד מהשוודים. הם יודעים את מקומם.‬
‫יופי.‬
‫בהתבסס על הנורווגים‬ ‫שהקשרים השוודיים שלהם אושרו,‬
‫יש לי עוד 25 יהודים מבלגיה ומהולנד‬ ‫שעלינו לברר לגביהם.‬
‫עשרים וחמישה למר אנגסל.‬
‫- אפשרי -‬
‫הלסטדט?‬ ‫-לי יש 20.‬
‫עשרים?‬ ‫-כן.‬
‫הלונסטין?‬ ‫-כן? לי יש עשרה.‬
‫ולי יש 25.‬
‫ופוגל?‬
‫שמונים וחמישה.‬
‫זה לא מספיק.‬
‫הודעות דיפלומטיות פרטניות‬ ‫לא יעבדו בטווח הארוך.‬
‫אנחנו צריכים לקבוע תקדים‬ ‫עם כיסוי רחב יותר.‬
‫אז מה נעשה?‬
‫התאומים בונדי.‬
‫אבל התיק הזה נדחה.‬
‫אי אפשר למצוא תיק שאנחנו חושבים‬ ‫שיהיה קל יותר לקבל לו אישור?‬
‫סלח לי, מר אנגסל. זה תיק נהדר.‬
‫הוא חלש בדיוק במידה הנכונה.‬
‫אבל תצטרך לטפס גבוה יותר בסולם השררה.‬
‫תראו לי שוב את התיק.‬
‫זה יהיה חתיכת להטוט בירוקרטי.‬
‫פון אוטר!‬
‫אני כאן!‬
‫אה, תודה.‬
‫אז אנגסל שלח שוב‬ ‫את הדיפלומטים השוודים למשרד החוץ הגרמני.‬
‫הבירוקרט שאיתו הם נפגשו היה מרטין לותר.‬
‫לא, הוא לא היה קרוב משפחה של השני,‬ ‫המפורסם יותר.‬
‫הוא היה יד ימינו‬ ‫של שר החוץ הגרמני ריבנטרופ.‬
‫יש לי כאן משהו מאווה בראון.‬
‫תראו.‬
‫זה מאווה בראון,‬ ‫אבל היה בחבילה גם את זה מהפיהרר.‬
‫זה שריון הצב מהפיהרר.‬
‫נכון שזה ממש...‬
‫תרצה לנסות?‬
‫הם נעצרו במהלך פשיטה בפראג.‬
‫מה אתה אומר.‬
‫והילדים הם אזרחי שוודיה?‬
‫תאורטית, כן. אבל למרבה הצער, לא על הנייר.‬
‫אבל הקשר ברור למדי.‬
‫אבא שלהם הוא אזרח שוודי.‬
‫אבל הילדים הם יהודים?‬
‫זה יועיל מאוד‬ ‫לתדמית של גרמניה בעיני שוודיה‬
‫אם אפשר יהיה לפתור את הבעיה הזאת.‬
‫אתם מתכוונים לומר שתאומים יהודים בפראג‬
‫זכאים לאזרחות שוודית?‬
‫כן.‬
‫בסדר. קדימה. איפה הם עכשיו?‬
‫טוב... אנחנו לא בטוחים, אבל אולי בטרזינשטט.‬
‫טרזינשטט? נפלא! אני אשיג לכם אישור.‬
‫מה קרה?‬
‫הם מתאחדים עם הוריהם.‬
‫כן, הצלחנו!‬ ‫-כן...‬
‫בואו לא ניחפז.‬
‫אני אביא לנו קפה ועוגה.‬
‫תזמינו מה שאתם רוצים.‬
‫כנפי מלאך.‬
‫אז אני רוצה מאפה שמנת.‬
‫גם אני רוצה כנפי מלאך.‬ ‫-קדימה, להזמין.‬
‫אולי נקנה מאפה ארוך במקום?‬ ‫-מאפה ארוך?‬
‫אפשר לוותר על מאפה השמנת‬ ‫אם נקנה מאפה ארוך.‬
‫נראה לי שכדאי שנקנה עוגה גדולה.‬
‫אנחנו חוגגים!‬
‫כל עוד נוכל להצדיק את זה.‬ ‫הם מקפידים על התקציב.‬
‫אני אשלם על זה‬
‫כי אני פורשת בחודש הבא‬ ‫ובקושי אוכל להרשות לעצמי צנימים.‬
‫בואו נעשה את זה.‬ ‫-כן!‬
‫עכשיו השמועה התפשטה ברחבי אירופה והעולם‬
‫שיהודים יכולים לקבל הגנה דיפלומטית‬ ‫אם הם כותבים לשוודיה.‬
‫מר אנגסל.‬
‫זה מכתב מאישה בסולט לייק סיטי.‬
‫היא רוצה לחלץ את האחיין שלה מאוסטריה.‬
‫מה הקשר?‬
‫הוא עובד ב"סוונסקה קולאגר פבריקן" בווינה.‬
‫תאשרי ותמשיכי.‬
‫הנה אחד שבילה בקיצים בשוודיה כילד.‬
‫הונגרי שלמד באוניברסיטת אופסלה.‬
‫הנה אדם שעבד בספנות בגטבורג.‬
‫אפשר לאשר את זה.‬
‫דודה זקנה שגרה לבד בגטבורג.‬
‫- האם אתם רוצים מלחמה כוללת -‬
‫רייכספיהרר.‬
‫סליחה, אבל השוודים מגישים‬ ‫המון בקשות בנוגע ליהודים שוודים.‬
‫כמה?‬
‫כל טריטוריה שיש בה קונסוליה שוודית‬ ‫הגישה הודעות דיפלומטיות‬
‫בנוגע ליהודים עם קשר שוודי לכאורה, אז...‬
‫יש לא מעט.‬
‫אז השוודים מנסים עכשיו‬ ‫ברצינות להציל יהודים?‬
‫כן, וזה גורם לבעיות נוספות.‬
‫לא ייאמן!‬
‫ככל שהפקידים שלנו יבזבזו יותר זמן‬ ‫בנושאים הקשורים לפתרון הסופי,‬
‫כך הם יותר...‬
‫איך אנסח את זה?‬
‫הם יתחילו לחשוב יותר.‬
‫לא כולם נאציונל-סוציאליסטים מסורים.‬
‫אז תשנה את החוקים.‬
‫"החל מ-31 במרץ,‬
‫"אזרחות זרה לא תתקבל עוד כחריגה מן הכלל."‬
‫מה? תני לי לראות.‬
‫למה הם שינו את החוקים?‬
‫אם הם רוצים מלחמה בירוקרטית,‬
‫אז זה בהחלט מה שהם יקבלו.‬
‫אנחנו רוצים לדעת אם החוקים החדשים‬ ‫שעומדים להיכנס לתוקף‬
‫יחולו גם על מי שהוא חצי יהודי?‬
‫חצי יהודי?‬
‫כמובן.‬
‫חשוב שנפרש אותם נכון.‬
‫ומה עם מי שהוא רבע יהודי?‬
‫סביר להניח שגם הוא יהיה כפוף לזה.‬ ‫אני יכול לבדוק שוב.‬
‫ומי שהוא שמינית יהודי?‬
‫תן לי לכתוב את השאלה שלך ואחזור אליך.‬
‫נהדר.‬
‫כי יש גם אחד חלקי 16 יהודי‬ ‫ואחד חלקי 32 יהודי.‬
‫לאילו חוקים הם כפופים?‬ ‫אנחנו כבר אמורים לדעת את זה.‬
‫כן, אני אשאל על זה.‬
‫נהדר.‬
‫אז נמתין עם אכיפת החוק החדש‬ ‫עד שתבהיר את זה.‬
‫אחרי הכול, הפיהרר שלך‬ ‫הוא אחד חלקי 16 יהודי בעצמו‬
‫ויהיה חבל אם תצטרך לגרש גם אותו.‬
‫בודפשט, 20.‬
‫שבעה יותר מהפעם שעברה.‬
‫אנגסל?‬ ‫-אנגסל כאן.‬
‫וינה, 75.‬
‫מה לעזאזל קורה?‬ ‫-סליחה, מה זאת אומרת?‬
‫מברלין מציקים לי‬
‫כי כפי הנראה אנחנו טוענים‬ ‫שחבורה של יהודים הם שוודים.‬
‫טוב...‬ ‫-מה כל התיקים האלה?‬
‫למה לא הראית אותם למשרד ההגירה?‬
‫למה לא הראית לי?‬
‫אין סיבה להראות. הם אזרחי שוודיה.‬
‫לא מבחינתי!‬
‫למיטב הבנתי, הם יהודים‬ ‫שכף רגלם לא דרכה בשוודיה!‬
‫בבקשה, פולסון. תירגע.‬
‫העמדה הרשמית שלנו היא של ניטרליות.‬
‫אתה קורא לזה ניטרלי?‬
‫מה שאתם לא מבינים בזמן שאתם יושבים כאן...‬
‫אתם משחקים ב...‬
‫אין לכם מושג מה...‬
‫מה הרעש הארור הזה?‬
‫אלה צינורות הביוב.‬
‫כן. כל החרא זורם עד למטה מהקומה השלישית.‬
‫ביוב?‬
‫ביקשנו משרד גדול יותר אבל התעלמו מאיתנו.‬
‫יש לי את המידות כאן.‬
‫תיזהר, אנגסל.‬
‫תיזהר.‬
‫תיזהרו מאוד בפעולותיכם, כולכם.‬
‫אז איפה היינו?‬
‫כמה נאיבי אפשר להיות?‬
‫בשום אופן. אנגסל חייב להיענש.‬
‫זה גם עולה כסף. קליטת יהודים זה לא בחינם.‬
‫זה עולה כסף.‬
‫בדיוק! זה עולה כסף!‬
‫אני יודע מי יכול לאפס את אנגסל.‬
‫תתקשרי לארנפרייס!‬
‫רבותיי.‬
‫- ארנפרייס‬ ‫הקהילה היהודית -‬
‫מר אנגסל.‬
‫אף אחד לא יכול להיות אסיר תודה‬ ‫יותר מאיתנו על כל העבודה שאתם עושים.‬
‫אנחנו רק ממלאים את תפקידנו.‬
‫כל מי שבא לכאן...‬
‫לא כולם בנקאים, אפשר לומר.‬
‫אין להם חפצים אישיים. הכול הוחרם.‬
‫הם פשוט חסרי כול.‬
‫אז מאיפה אנחנו נשיג את הכסף?‬
‫סליחה. כשאתה אומר "אתם"‬ ‫וכשאתה אומר "עזרה"...‬
‫אתה מתכוון שאתה אחראי לאלה שבאים לכאן?‬
‫טוב, זה קצת פרדוקסלי.‬
‫ככל שאתם תעזרו ליותר אנשים,‬ ‫כך אנחנו נוכל לעזור לפחות.‬
‫זה באמת היה ככה?‬
‫כן, לפי חוק שוודי בן 50 שנה,‬
‫כל הקהילות הדתיות‬ ‫היו אחראיות כספית על חבריהן.‬
‫ועכשיו, לקהילה היהודית-שוודית‬ ‫כמעט נגמר הכסף.‬
‫אז אתם כקהילה תיאלצו לסרב לעזור להם?‬
‫לא, לא. אנחנו לא מסרבים לאף אחד.‬ ‫לעולם לא נעשה את זה.‬
‫אבל...‬
‫שוב... מאיפה נשיג את הכסף?‬
‫זה באמת קשר גורדי.‬
‫רבותיי.‬
‫מה זה קשר גורדי?‬
‫בעיה קשה עם פתרון פשוט.‬
‫קיבלנו מכתב מהזוג בונדי.‬
‫ו...?‬ ‫-התאומים לא הגיעו.‬
‫אבל...‬
‫צרי קשר עם הגרמני‬ ‫שאישר את ההודעה הדיפלומטית.‬
‫הוא יצטרך להסביר.‬ ‫-זה לא אפשרי.‬
‫פיטרו אותו ושלחו אותו למחנה ריכוז.‬
‫כפי הנראה הוא ניסה להדיח את שר החוץ שלהם.‬
‫אנחנו יודעים איפה התאומים?‬
‫אולי במחנה בטרזינשטט.‬
‫"אולי"?‬
‫אפשר לוודא את זה?‬
‫תמיד נוכל לנסוע לשם ולחפש אותם.‬
‫זה רעיון לא רע, הלונסטין.‬ ‫אני אוהב את זה שאתה תורם.‬
‫- בקרבת טרזינשטט -‬
‫נראה שאנחנו בדרך הנכונה.‬
‫נהדר.‬
‫אני משתוקק לבשר ציד. אולי פטה עוף.‬
‫אתה חושב שנוכל להשיג את זה כאן?‬
‫לא ממש סביר.‬
‫המסמכים שלכם.‬
‫שוודים?‬
‫מה אתם רוצים?‬
‫אנחנו עובדים בשגרירות השוודית‬ ‫ורוצים לשאול על שני ילדים.‬
‫הם אזרחי שוודיה ונמצאים כנראה במחנה הזה.‬
‫יש לכם אישור להיכנס?‬
‫טוב, דיברנו עם ברלין,‬
‫אבל עוד לא היה להם זמן, וזה דחוף מאוד, אז...‬
‫הוא... הוא לקח את הדרכונים שלנו.‬ ‫-אכן.‬
‫תירגע.‬
‫אין כניסה, רבותיי.‬
‫אז בוא נחזור.‬
‫אנחנו לא יכולים להיכנס רק לשנייה?‬
‫יש לנו רק כמה שאלות קצרות.‬
‫סעו חזרה!‬
‫מובן.‬
‫מה המקום הזה?‬ ‫-הוא לא נראה רע כל כך.‬
‫לא בדיוק פטה עוף.‬
‫תודה.‬
‫אותו הדבר בשבילי. תודה.‬
‫סליחה. אפשר לשאול אותך שאלה קצרה?‬
‫אנחנו מחפשים תאומים‬ ‫שכפי הנראה נמצאים במחנה הזה.‬
‫את יודעת איך נוכל לברר עוד על הילדים?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אולי את מכירה מישהו שעובד במחנה?‬
‫שומר, למשל?‬
‫נוכל לשלם.‬
‫התאומים בחיים.‬
‫תודה לאל!‬
‫כפי שחשדנו, הם במחנה בטרזינשטט.‬
‫אבל יש "אבל".‬
‫המחנה הוא לכאורה מחנה מעבר.‬
‫מה שאומר שהם...‬ ‫-הם יועברו.‬
‫נלך לדבר עם כולם במשרד החוץ הגרמני.‬
‫אני הולך לשר החוץ.‬
‫סודרסטרום לעולם לא יאפשר לך‬ ‫רק בגלל כמה ילדים.‬
‫מי אמר שאני עובר דרך סודרסטרום?‬
‫מיס פוגל. תצטרפי אליי?‬ ‫-בוודאי.‬
‫אני לא רוצה להיגרר לזה.‬
‫אני מבין.‬
‫פשוט... יש לנו הזדמנות ליצור תקדים.‬
‫אם נביא את הילדים האלה הביתה,‬
‫זה אומר שנוכל לקלוט אפילו עוד יהודים.‬
‫כולנו יודעים מה קורה.‬
‫אם משהו ישתבש, זה באחריותך.‬
‫אתה מבין?‬
‫הרבה לפני הפלישה לנורמנדי, והרבה לפני‬ ‫שהצבאות הסובייטיים מחצו את ברלין,‬
‫שלושה דיפלומטים שוודים‬ ‫שנשלחו על ידי אנגסל,‬
‫תקפו את משרד החוץ הגרמני.‬
‫באתי לפגוש את מר גרונדהר.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫באתי לפגוש את מר גרובגלד.‬
‫תודה.‬
‫באתי לפגוש את מר גץ.‬
‫אולי המתקפה הקשה ביותר‬ ‫על ידי הטיגריס השוודי מאז...‬
‫טוב, מאז ומעולם.‬
‫אישרתם הודעה דיפלומטית‬ ‫בנוגע לתאומים בני 11‬
‫וגם הבטחתם...‬
‫נשמח לקבל תשובה מיידית‬ ‫ותגובה חיובית לבקשה שלנו.‬
‫זה לא טוב. לא טוב. לא.‬ ‫-סודרסטרום...‬
‫תירגע.‬
‫מדובר באיחוד ילדים עם הוריהם בשוודיה.‬
‫איפה הילדים?‬
‫למה לא באת אליי?‬
‫אם הגרמנים יכעסו...‬ ‫נוכל לנזוף במחלקה המשפטית.‬
‫נזיפה. יופי. טוב מאוד.‬
‫זה יראה לגרמנים שאנחנו פועלים.‬ ‫בסדר גמור, אדוני שר החוץ.‬
‫אדוני שר החוץ, סיכמנו‬ ‫שאתקשר אליך אחרי ארוחת הצהריים.‬
‫שמעת משהו מברלין?‬
‫הילדים יכולים לחזור הביתה.‬ ‫אבל יצרת בלגן רציני.‬
‫במשרד של סודרסטרום בעוד שעה.‬
‫זהו.‬ ‫-כן. תודה.‬
‫האיש שלנו במוסקבה...‬
‫יוחלף.‬
‫אני מבין.‬
‫תרצה שאמליץ על אנשים ש...‬
‫לא, אנחנו רוצים שאתה תחליף אותו.‬
‫אתה ביחד עם המחלקה שלך.‬
‫להעביר את כל המחלקה שלנו‬ ‫למוסקבה כרגע נראה...‬
‫אז סגרנו.‬
‫- מוסקבה -‬
‫וואו! יש מסיבה הערב?‬
‫ייצוג.‬
‫אה. נחמד מאוד.‬
‫כל הכבוד על היום, מר אנגסל.‬
‫תודה.‬
‫דרך אגב, מה סודרסטרום רצה?‬
‫הוא בעיקר רצה לברך אותנו על ילדי בונדי.‬
‫אני מבין.‬
‫אז תהיה העלאה במשכורת?‬
‫לא, סביר להניח שאצטרך להשיג‬ ‫שלום עולמי בשביל זה.‬
‫זה למחר.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-נתראה.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫מר אנגסל.‬
‫בעוד שבוע, התאומים בונדי‬ ‫יתאחדו עם הוריהם בקופנהגן.‬
‫אתה זוכר את התגובות שקיבלנו‬ ‫כשהעיתונות כתבה על נורווגיה?‬
‫מה אם נצליח לארגן‬ ‫שהעיתונות תכתוב על התאומים בונדי?‬
‫אתה צריך להיות שם בעצמך!‬
‫תוכל להביא מישהו שיצלם.‬
‫מישהו?‬
‫בהכירי אותך, את בטח מתכוונת לעצמך.‬
‫לא.‬
‫לא, לא אני. מישהו אחר.‬
‫הכול נעשה בזכותך.‬
‫אם מישהו צריך ללכת, זאת את.‬
‫היי, אגב שווייץ...‬
‫מה תחשבי אם יעבירו אותי לחו"ל?‬
‫לשווייץ?‬ ‫-לא, לא לשווייץ.‬
‫מה זאת אומרת? יש מלחמה.‬
‫אבל הדיפלומטיה תמיד ממשיכה.‬
‫או ארה"ב? הילדים ישמחו מאוד.‬
‫כן... נכון.‬
‫גברת אנגסל. מזמן לא התראינו.‬
‫אני מקווה שיש לך מעיל פרווה,‬ ‫אחרת תצטרכי לרכוש אחד כזה.‬
‫מעיל פרווה?‬
‫כדי לעבור את החורף.‬
‫במוסקבה.‬
‫מוסקבה?‬ ‫-כן.‬
‫מגורים מקסימים.‬
‫אפשר לדבר איתך, אדוני שר החוץ?‬
‫אני לא מבין למה מעבירים אותי.‬
‫מבצע בונדי עבר בהצלחה.‬
‫בדיוק.‬
‫אנחנו צריכים‬ ‫אדם טוב כמוך במוסקבה. זה חשוב.‬
‫זה חשוב לשוודיה ועל כולנו לתרום את חלקנו.‬
‫אבל כדאי שתדבר על זה עם אשתך.‬
‫אני באמת אוהב את החדרים האלה.‬ ‫-כן...‬
‫אינגריד?‬
‫אתה האיש הכי מצפוני במשרד החוץ.‬
‫מה קרה?‬
‫אני מצטער.‬
‫אבל... טוב...‬
‫אם תלך, אתה הולך בלעדיי ובלי הילדים.‬ ‫-אל תגידי את זה בבקשה.‬
‫מוסקבה, יוסטה? מוסקבה!‬
‫כן...‬
‫- קופנהגן -‬
‫יש לי הרגשה רעה.‬ ‫-למה?‬
‫יש לי דרכון גרמני.‬ ‫-זה לא דבר טוב עכשיו?‬
‫אנחנו משתמשים גם בדרכון הדיפלומטי שלי.‬
‫היא איתי.‬ ‫-כן.‬
‫אתה יודע למה יש חיילים גרמנים בכל מקום?‬
‫בטח בגלל היהודים.‬
‫אני חושב שהם אוספים אותם.‬
‫- קופנהגן -‬
‫אני חושב ש...‬ ‫-כן.‬
‫סליחה. אתם מר וגברת בונדי?‬
‫יוסטה אנגסל?‬
‫נכון.‬
‫מר אנגסל...‬
‫"אני רוצה להודות לך מאוד.‬
‫"אתה אדם טוב.‬
‫"תודה רבה לך."‬
‫תוכלו לעמוד בשורה?‬ ‫-כן.‬
‫נצטלם לפני...‬
‫מוכנים?‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫איפה הילדים שלי? למה הם לא כאן?‬
‫לוקאס!‬
‫מתאו!‬
‫מתאו! לוקאס!‬
‫איפה הילדים שלי?‬
‫לוקאס!‬
‫איפה הילדים שלי?‬
‫איפה... איפה הילדים שלי?‬
‫אני אתקשר לברלין.‬
‫איפה הילדים שלי?‬
‫- סקארב -‬
‫תסלחי לי.‬
‫אתה לא צריך להתנצל על שום דבר.‬
‫שום דבר.‬
‫איפה המשפחה שלך גרה בגרמניה?‬
‫בליבק.‬
‫לא ביקרתי אותם כבר חמש שנים.‬
‫מר אנגסל?‬
‫אתה מבין מה קורה בדנמרק, נכון?‬
‫אתה חייב לדאוג שיבטלו החובה לוויזה.‬
‫נראה לך שאני לא יודע?‬
‫- ביקורת דרכונים -‬
‫אצור קשר עם האחרים במחלקה‬ ‫כדי שיוכלו לפגוש אותנו בסטוקהולם.‬
‫מר אנגסל!‬
‫-מה?‬
‫לאן את חושבת שאת הולכת?‬ ‫את לא יכולה להיכנס.‬
‫אני עם מר אנגסל.‬ ‫-מה קורה?‬
‫החברה שלך לא יכולה להיכנס לשוודיה.‬
‫היא העוזרת שלי.‬ ‫-זה לא עוזר לה.‬
‫מה השטויות האלה?‬ ‫זכותה המלאה להיכנס לשוודיה.‬
‫זה דרכון דיפלומטי. לה יש דרכון גרמני.‬
‫אתה מתכוון לזה?‬
‫הוא אומנם תקף, אבל אנשים מסוגה‬ ‫לא יכולים להיכנס בלי ויזה מיוחדת.‬
‫הייתי צריכה לספר לך.‬
‫אני ראש המחלקה‬ ‫שמנפיקה את הוויזות שאתה מדבר עליהן.‬
‫אני נותן לה רשות להיכנס לשוודיה.‬
‫אני לא יודע איך דברים מתנהלים בסטוקהולם,‬
‫אבל כאן אנחנו פועלים לפי החוק.‬
‫ואנשים כמוה...‬
‫בחזרה לגרמניה!‬
‫בואו לא ניחפז, לעזאזל!‬
‫תוכלו לסדר זאת אח"כ.‬
‫אני אדווח על זה!‬ ‫-תפסיק!‬
‫אתה תשלם על זה! אני אטפל בזה.‬
‫מיס פוגל, דיברתי‬ ‫עם הנציגות השוודית בקופנהגן.‬
‫את חייבת לחזור לדנמרק.‬
‫מישהו מהנציגות יפגוש אותך במכס.‬
‫אז תישארי שם.‬
‫בנציגות.‬
‫בסדר.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני בסדר.‬
‫הביקור האחרון שלך בליבק...‬
‫למה היית שם?‬
‫חיפשת את המשפחה שלך, נכון?‬
‫מצאת אותם?‬ ‫-לא.‬
‫לא... והחתימו את הדרכון שלך באות J.‬
‫איך חזרת לשוודיה?‬
‫היה לי מזל.‬
‫מזל?‬
‫זה לא אמור להיות עניין של מזל.‬
‫לעזאזל.‬
‫רכבת ארורה.‬
‫הנה הוא בא.‬
‫מר אנגסל.‬ ‫-כן.‬
‫כן, אנחנו... הזמן שלנו אוזל.‬
‫אנחנו צריכים לעבוד במהירות וביעילות.‬
‫עליי לדבר עם שר החוץ.‬
‫זה לא היה נחוץ.‬
‫קדימה!‬ ‫-כן! אנחנו נוסעים!‬
‫את בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫תזדרז, הלסטדט!‬ ‫-אאוץ'!‬
‫אנחנו צריכים...‬ ‫-זה דחוף!‬
‫יש לנו בעיה.‬
‫המנוע צריך להתחמם.‬
‫אפשר לזוז?‬ ‫-קדימה!‬
‫תנסה לדפוק עליו.‬
‫ככה? לדפוק ככה?‬
‫תתניע את המכונית!‬ ‫-תירגע!‬
‫עכשיו!‬
‫הנה. בוא נסגור את הדלת. תסגור.‬
‫תודה.‬
‫אני מצטער, רבותיי, אבל שר החוץ עסוק.‬
‫לא, סלח לי, מר סודרסטרום.‬
‫יש סבירות גבוהה שכל היהודים בדנמרק‬ ‫נעצרים לצורך גירוש. בדיוק כמו בנורווגיה.‬
‫אנחנו מודעים לשמועה הזאת וננקטו אמצעים.‬
‫היו סמוכים ובטוחים. זהו.‬
‫אפשר לשאול אילו אמצעים?‬
‫השגרירות בברלין‬ ‫קיבלה הוראה לברר בנוגע למצב.‬
‫מה לברר? זה נכון! ראיתי את זה במו עיניי!‬
‫מה אתה רוצה, מר אנגסל?‬
‫אתה רוצה לבטל את חובת הוויזה?‬
‫אנחנו... אנחנו אומה ניטרלית.‬
‫זה עניין של תן וקח.‬ ‫-בעיקר תן.‬
‫אתה מעדיף להסתכן בכיבוש גרמני?‬
‫חוץ מזה, גם אם היינו רוצים‬ ‫לבטל את חובת הוויזה, אנחנו לא יכולים,‬
‫כי חוקי ההגירה שלנו‬ ‫מטילים חבות כספית על יהודי שוודיה.‬
‫או שהתכוונת לשנות חוק בן 50 שנה‬ ‫כדבר של מה בכך?‬
‫אולי כדאי שנחכה.‬
‫לחכות?‬
‫יצאת מדעתך?‬
‫האם אנגסל דיבר עם הגרמנים? לא.‬
‫זה משטר צבאי. ברור שהיו גרמנים ברחובות.‬
‫אין לזה שום קשר ליהודים.‬
‫השתגעת לגמרי?‬
‫אתה לא חושב שלוקחים את היהודים?‬
‫זה נכון.‬
‫לוקחים אותם.‬
‫הגיע הזמן להריץ לאחור.‬
‫איך נילס הצנזור יודע את זה?‬
‫ובכן, לפני שהוא הפך לנילס הצנזור,‬ ‫הוא הוצב בקופנהגן.‬
‫שם הוא הכיר את נציג גרמניה.‬
‫וכשהגרמנים החליטו לאסוף‬ ‫את כל היהודים בדנמרק,‬
‫נילס היה אחד הראשונים שנודע להם.‬
‫נילס ביקש מחברו הגרמני לבוא לסטוקהולם‬
‫וליידע את הממשלה השוודית.‬
‫ההחלטה הגיעה מברלין?‬
‫בכמה יהודים מדובר?‬
‫אם זה נכון, זה חמור ביותר.‬
‫אז ראש הממשלה יודע?‬ ‫-כן.‬
‫הם רוצים שבברלין יאשרו שזה באמת נכון.‬
‫"באמת נכון"? הם חושבים‬ ‫שהגרמנים יגידו לנו אם רק נבקש יפה?‬
‫שאלתם את סודרסטרום על הוויזות?‬
‫הוא אמר שזה עניין של כסף.‬
‫בדיוק.‬
‫תמיד מדובר בכסף.‬
‫גברת יוהנסון.‬ ‫-כן?‬
‫המרכלד נמצא?‬ ‫-הוא תמיד נמצא, לא?‬
‫הלסטדט, הלונסטין, בואו איתי.‬
‫אנחנו חותכים את הקשר הגורדי.‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫אני הולך להמרכלד.‬
‫אבל אתה, הלונסטין... יש שר דני גולה בעיר.‬
‫תביא אותו למשרד של המרכלד‬ ‫בהקדם האפשרי. אני אחכה שם.‬
‫אני לא בטוח למה, אבל בסדר.‬
‫ואתה, הלסטדט, צריך לארגן‬
‫פגישה במשרד של שר החוץ‬ ‫עם שר החוץ ועם ארנפרייס.‬
‫אין בעיה. אני אדאג לזה.‬
‫אבל אסור שסודרסטרום ידע על זה.‬
‫אז מה אעשה?‬ ‫-תחשוב על משהו.‬
‫אפשר לערב את נילס הצנזור?‬ ‫-תערב את מי שאתה רק רוצה.‬
‫סליחה שאני נכנס ככה,‬ ‫באופן כל כך לא מתורבת.‬
‫- המרכלד‬ ‫לפני שהפך למפורסם -‬
‫אבל יש לי קשר גורדי‬ ‫שאני מאמין שתוכל לעזור לי לחתוך.‬
‫אתה בטוח שזה המקום שצו ויד רצה להיפגש בו?‬
‫כן...‬
‫לפחות זה מה שהוא אמר.‬
‫סודרסטרום לא אמור להשתתף בפגישה הזאת?‬
‫הוא בנסיעה עכשיו,‬ ‫אבל אולי נוכל להתחיל בלעדיו?‬
‫אם זה בסדר?‬
‫מר ארנפרייס.‬ ‫-כן?‬
‫אני מאמין שמצאתי חרב לקשר הגורדי שלנו.‬
‫מה?‬
‫בדיוק. מה זאת אומרת?‬
‫דרך לעקוף את החוק‬
‫לפיו הקהילה היהודית‬ ‫בעלת אחריות כספית על כל הפליטים.‬
‫מר המרכלד הוא לא רק מנכ"ל משרד האוצר,‬
‫הוא גם יו"ר המועצה הכללית של הבנק המרכזי.‬
‫למה שלא תסביר?‬
‫כדי לעקוף את החבות הכספית,‬
‫זימנו שר דני שנמצא בגלות, יוהאן קרוס.‬
‫הממשלה השוודית מציעה‬ ‫להלוות לך 20 מיליון קרונות‬
‫שישמשו כסיוע כספי‬ ‫לפליטים דנים שמגיעים לשוודיה.‬
‫אני בגלות, זוכרים?‬
‫אנחנו לא מלווים את הכסף למדינה הדנית.‬
‫שוודיה תלווה לך את הכסף. באופן אישי.‬
‫כי אתה יכול להציל את חיי היהודים הדנים.‬
‫אנחנו לא יכולים.‬
‫עשרים מיליון?‬
‫אנחנו נרשום את מדינת דנמרק העתידית כערבה.‬
‫כל מה שאמרתם מאז שנכנסתי בדלת הזאת‬
‫הוא הדבר הכי מטופש, הכי לא סביר‬ ‫והכי מטורף ששמעתי אי פעם.‬
‫זה היגיון שוודי?‬
‫איך לעזאזל הגיתם את התוכנית הזאת?‬
‫תנו לי את החוזה.‬
‫מכיוון שלשר דני בגלות יש כעת כסף בכיס,‬
‫מר ארנפרייס כבר לא צריך‬ ‫להרגיש אחראי כלכלית.‬
‫זה אומר שאין יותר מכשולים‬
‫שמונעים מאיתנו לקלוט את היהודים הדנים.‬
‫מדהים.‬
‫עשיתם את כל זה הבוקר?‬
‫זה... זה נס.‬
‫לא, זו בירוקרטיה.‬
‫עצרו! רגע! מה הפגישה הזאת‬ ‫שלא הוזמנתי אליה?‬
‫הרגע מצאנו מענה לשאלה‬ ‫איך להעניק ליהודים מעבר בטוח לשוודיה.‬
‫למה?‬
‫בגלל מה שקורה בדנמרק.‬
‫אני מבין.‬
‫רבותיי, האם...‬
‫האם קיבלנו אישור מברלין?‬
‫האם אנחנו יודעים אם השמועות נכונות?‬
‫לא, לא קיבלנו אישור.‬
‫רבותיי, אני מציע‬ ‫שלא ניחפז ונמתין רק עוד קצת.‬
‫סודרסטרום.‬
‫מודיע גרמני ביקר אותנו.‬ ‫אנגסל ביקר בקופנהגן בעצמו.‬
‫שוב, אדוני שר החוץ,‬
‫אסור לממשלת שוודיה לפעול על סמך שמועות.‬
‫האם עלינו להסתכן במתקפה גרמנית‬ ‫כי אנחנו מאמינים לשמועות?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫אני מציע שנחכה עד שנקבל אישור מברלין‬
‫אם השמועות נכונות או לא.‬
‫נוכל להתקשר אליהם?‬ ‫-הצעה טובה, אדוני שר החוץ.‬
‫מר ארנפרייס.‬ ‫-כן?‬
‫אני מודה לך בענווה על זמנך.‬
‫מר המרכלד, תודה רבה על זמנך.‬
‫תודה שטרחת לבוא לפה.‬
‫ומר אנגסל, האם תואיל‬ ‫להמשיך למלא את חובותיך?‬
‫אבל אנחנו...‬
‫מייד, בבקשה.‬
‫אבל אנחנו...‬ ‫-תודה, רבותיי.‬
‫אבל פתרנו את זה!‬ ‫-אנגסל...‬
‫אין סיבה ל...‬ ‫-המשך למלא את חובותיך, אנגסל.‬
‫תודה. קדימה.‬
‫הנה אתה! יופי.‬
‫האם שר החוץ נתן לך אישור?‬
‫לא. שום דבר לא ודאי.‬
‫סודרסטרום לא אמר לך‬ ‫להמשיך למלא את חובותיך?‬
‫כן, הוא...‬
‫הוא אמר את זה.‬
‫גברת יוהנסון, יש לך ניסיון‬ ‫בארגון מסיבות עיתונאים?‬
‫לא.‬
‫סליחה. מסיבת עיתונאים‬ ‫נערכת בבניין ברגע זה.‬
‫הזמנת חצי משוודיה?‬ ‫-נכון שזה נחמד?‬
‫ערב טוב וברוכים הבאים.‬
‫כעת אקריא הודעה‬
‫מממשלת שוודיה.‬
‫"חובת הוויזה שהייתה כרוכה בעבר‬ ‫בכניסת יהודים למדינה‬
‫"מבוטלת החל מהיום."‬
‫מה זה? מה הוא אומר?‬
‫"לכן, כל מי ששייך לדת היהודית‬ ‫יתקבל בברכה על אדמת שוודיה."‬
‫אתה מדבר על היהודים הדנים‬ ‫שרוצים לעזוב את דנמרק?‬
‫אני מדבר על כל היהודים.‬
‫"ואם מדינה כלשהי תתנגד לכך,‬
‫"יהיו לזה השלכות חמורות."‬
‫מה בדיוק הכוונה ב"השלכות חמורות"?‬
‫אנחנו לא מוכנים לענות על כך בעת הזו.‬
‫אנגסל!‬
‫השעה 18:30. אלו החדשות.‬
‫החל מהיום, השניים באוקטובר,‬ ‫הממשלה מבטלת את חובת הוויזה‬
‫לכל האנשים ממוצא יהודי.‬
‫זה אומר שחובת הוויזה שעד עכשיו הייתה תקפה‬
‫ליהודים שנכנסים לשוודיה בוטלה בזאת.‬
‫בהודעה גם נאמר‬
‫שאם מדינה כלשהי תתנגד להחלטה החדשה הזו,‬
‫זה יגרום להשלכות חמורות.‬
‫לפיכך, כל מי ששייך לדת היהודית‬ ‫מתקבל כעת בברכה על אדמת שוודיה.‬
‫סוון?‬
‫מה?‬
‫תראה.‬ ‫-מה?‬
‫תראה.‬
‫מה עכשיו?‬
‫מאה ועשרים?‬
‫אמורים להיות עשרות אלפים. איפה הם?‬
‫בשוודיה.‬
‫היטלר רוצה שתגיע למשרד שלו.‬
‫למה לא כבשנו כבר‬ ‫את המדינה האומללה הזאת?‬
‫זה מה שבאמת קרה?‬
‫כן.‬
‫דאג המרכלד הלווה כספים ממשלתיים לאדם דני.‬
‫שוודיה איימה ב"השלכות חמורות"‬ ‫במהלך מסיבת עיתונאים.‬
‫ואלפי פליטים אכן חצו את מצר ארסונד.‬
‫ומהלך המלחמה השתנה, והגרמנים נסוגו.‬
‫הנה אתם.‬
‫סודרסטרום, אנגסל.‬
‫תקשיבו לזה. ה"וושינגטון פוסט" כותב עלינו.‬
‫"נקודת האור היחידה באפלה הנצחית."‬
‫ותקשיבו לזה.‬
‫"שוודיה התגלתה ככוח-על מוסרי‬
‫"בכך שהצילה‬ ‫את האוכלוסייה היהודית של דנמרק."‬
‫אנגסל, תגיד לי.‬ ‫מה גרם לך לכנס מסיבת עיתונאים?‬
‫ובכן...‬
‫סודרסטרום הורה לי להמשיך למלא את חובותיי.‬
‫סודרסטרום, לא ייאמן... אתה לא תסולא בפז.‬
‫טוב, אני לא יודע לגבי זה... בוא לא נגזים.‬
‫להציל את היהודים,‬ ‫ועכשיו המאמר האמריקאי הזה...‬
‫זה עניין רציני.‬
‫טוב, כולנו מילאנו את חלקנו.‬
‫אכן.‬
‫אבל אני זקוק למוח החריף שלך‬
‫וליכולת שלך לעשות‬ ‫את הדבר הנכון בזמן הנכון.‬
‫תודה.‬
‫לכבוד הוא לי לשרת אותך, אדוני שר החוץ.‬
‫אני עומד לרשותך בכל דבר שתצטרך.‬
‫כן.‬
‫לכן אתה תהיה הנציג שלנו.‬
‫מה?‬ ‫-במוסקבה.‬
‫אני?‬
‫כן.‬
‫זו הייתה הפעם הראשונה ששמעתי‬ ‫על יוסטה ועל המחלקה שלו.‬
‫הם הוכיחו שאנשים רגילים‬ ‫יכולים לעמוד בפני מהלך ההיסטוריה‬
‫ולחולל שינוי של ממש.‬
‫היי.‬
‫ברוכה השבה!‬ ‫-תודה.‬
‫ברוכה השבה.‬
‫היי.‬
‫יש לי אלרגיות נוראיות.‬
‫יש לי נזילה בלתי פוסקת מהעיניים ומהאף.‬
‫טוב שחזרת.‬
‫יש לנו הרבה עבודה.‬
‫ואני גרוע בהקלדה במכונת כתיבה.‬
‫ויש לנו בקשות חדשות לטיפולך.‬
‫את עובדת במהירות כפולה מהאחרים.‬
‫אז חסרת לנו.‬
‫ואז הגיע הזמן לעשות את הצעד הבא.‬
‫הגיע הזמן לפגוש את יוסטה.‬
‫הבן שלי הקים להקת ג'אז‬ ‫והבטחתי להגיע להופעה שלו.‬
‫איזה יופי!‬ ‫-טוב, זה עניין של דעה.‬
‫אני חושב שיש יותר מדי רעש של כלי נשיפה.‬
‫סליחה, אני מחפש את יוסטה אנגסל.‬ ‫-זה אני.‬
‫ראול ולנברג.‬
‫דיברנו בטלפון על זה שאבוא‬ ‫לשאול אותך על העבודה שלך.‬
‫אני חושש שאני צריך ללכת,‬
‫אבל מיס פוגל, מר הלונסטין ומר הלסטדט‬
‫יוכלו לענות על שאלותיך.‬
‫כמובן.‬
‫ברוך הבא, מר ולנברג.‬ ‫-תודה.‬
‫- יוסטה אנגסל מעולם לא דיבר בפומבי‬ ‫על עבודתו עם היהודים במלחמת העולם השנייה -‬
‫נו, אבא! זה סווינג!‬
‫מדהים, נכון?‬
‫- הוא המשיך לעבוד בדיפלומטיה ונפטר ב-1997‬ ‫בגיל 100 כגיבור מלחמה שוודי לא ידוע -‬
‫- שיטת הדרכונים הזמניים‬ ‫שיזמה המחלקה של יוסטה אנגסל -‬
‫- שוכללה על ידי ראול ולנברג‬ ‫ופר אנגר בבודפשט -‬
‫- שוודיה -‬
‫- כתוצאה מעבודתו של אנגסל,‬ ‫יותר מ-100,000 יהודים ניצלו -‬
‫תרגום כתוביות: אורית זיו‬