Staden är full av spöken.
Alla har påverkats.
Även de som överlevde.
Vi behöver hjälp med att hitta tre saker.
Varför var hennes kamera i ditt båtskjul?
Brontes dator,
hennes mobil.
Jag gav mobilen till polisen.
Du gjorde det för Kieran, va?
Har du nånsin undrat
hur våra liv hade varit om den dagen aldrig hade hänt?
Det händer.
Varför mår jag då så dåligt när jag ser er tillsammans?
För att vi är sammanlänkade.
Men inte som du tror.
Det är sorg,
och smärta.
Vi ska officiellt inviga
Finn Elliotts och Toby Gilroys minnesklubb.
Jag vill att du ser nåt.
Finns och Tobys båt.
Vad vill du göra?
Jag vet inte, men nåt.
Hon retade mig, sa hon dejtade en äldre,
jag trodde att hon jävlades.
Kanske är det därför hon rymde.
Din dotter var på den båten.
När Finn och Toby skulle rädda Kieran,
drunknade hon med dem.
Pratet om hur fantastiska de var,
-det är skitsnack! -Hörru!
-Mamma. -Sluta!
Vad är ditt problem, kompis?
Du är inte min jävla kompis.
Finn och Toby var pedofiljävlar!
Vad är det med det här stället?
Inspektör.
VÄLKOMMEN
Det är nog ingen bra idé.
Det är bara sprit. Vad är en fest utan det?
DÄR HAVET KANTAR STRANDEN
Hur får vi tag på det utan ID?
Jag kan fråga en. Tio dollar om du vill ha.
Herregud, Mia, du är så tråkig.
Nej.
Du hade på dig tröjan i 6:an.
Jag går.
Gabrielle, vad gör du här ute?
Hej, mr Elliott. Har du sett Kieran?
Du borde vara hemma. En stor storm är på väg in.
Behöver du skjuts?
Nej, det är lugnt, tack.
-Är du säker? -Ja. Oroa dig inte för mig.
Hej!
ÖVERLEVARNA
Ska du inte prata med Geoff Mallott?
Han hittade ju Gabbys väska.
Jag behöver inte prata med nån.
Vill du inte veta?
Veta vadå?
Om Gabby var på båten med Finn och Toby.
Du verkar märkligt angelägen om
att få din bror att framstå som hemsk.
Jag försöker bara förstå.
Gabbys väska hittades i deras stuvfack.
Se på dig, deckaren.
Vi tar flyget kl. 14.15 imorgon. Det var det tidigaste.
-Jag kör dig till flygplatsen. -Nej. Jag tar mig dit själv.
Gör inte så. Följ inte efter henne.
Vilken dörrmatta.
Kan du bara sluta?
-Jag? -Sluta nu.
Det är du som trampar på minnet av din bror.
Tror du att du kan vinna tillbaka henne
genom att sparka på din döda bror?
Finn kanske inte var perfekt.
-Jag ska duscha. -Han kanske gjorde nåt dumt.
Var Gabby på båten, dog hon på grund av dem.
"På grund av dem"?
Vem gick in i grottan när tidvattnet kom?
Skyller du Gabby på mig?
Din bror försökte rädda dig!
Jag vet det!
Jag vet!
Hur kan jag glömma?
Du önskade att det var jag som dött.
-För Guds skull! -Du gjorde det klart direkt!
-Sluta! -Vet du hur det fick mig att känna?
Hur skulle jag veta det, Kieran? Du stack till Sydney så fort det hände.
Det var inte så det gick till.
Jaså? För det var så det såg ut!
Eller så är jag galen.
Det vore ju perfekt. Båda två.
Okej, så vad hände?
Kom igen!
Vad hände sen?
Du är desperat att säga nåt, så kom igen, säg det!
Han sa åt mig att dra.
Det var pappa.
Han sa att jag måste komma bort från dig.
Annars skulle du förstöra mig.
Brian.
Snälla, låt bli.
Kan du komma hit lite?
Vet du vad Kieran säger nu?
Han säger att du sa åt honom att åka till Sydney
efter att Finn dog för att komma bort från mig. Är det sant?
Du måste sticka.
Du måste lämna det här stället.
Han är bara ett barn, Verity.
Lämna honom ifred bara.
Är du nöjd nu?
Varför är det så svårt för dig att älska mig?
Kieran, jag…
GEORGE - NU JAG HAR BRONTES KONSTPROJEKT. KOM HIT.
-Jag går ut. -Mia.
Vad?
Jag…
Jag vet inte varför jag säger såna saker.
-Du måste verkligen ta reda på det. -Jag vet.
Mia…
Innan du går,
kan jag bara få några ögonblick med henne?
Bara utifall att…
Ja, visst.
Tack. Hej.
Hej.
Hon ser rädd ut.
Hade hon nån anledning att frukta dig, mr Gilroy?
Jag var arg och upprörd, och jag visade henne det.
-Arg över vad? -Du behöver inte svara.
Din klient känner nog till sina rättigheter. Vad var du arg över, Julian?
Bronte Laidler var en traumaturist.
Vi har haft gott om såna genom åren.
De följer en karta.
Alla platser där hemska saker har hänt, inklusive vår lilla stad.
Vad fan är det här?
Varför drar ni in mig hit?
Det har kommit anklagelser om din son Toby
och Gabby Birch.
Det är fullkomligt struntprat.
Visste Bronte om de anklagelserna?
Vi vet att hon var intresserad av Gabby.
Ingen aning.
Du vill väl inte att folk ska tro på anklagelserna?
En man i tjugoårsåldern och en 14-årig flicka.
Du vill nog inte att nån sprider sånt skvaller.
Särskilt inte med en stor minnesceremoni på gång.
Du skulle vilja se till att de inte gör det.
Har du några fler frågor?
Bronte hittade nåt, det är säkert.
Den som grävde ner kameran grävde förmodligen ner laptopen.
Skaffa en husrannsakan för Julians hus. Be dem ta med en spade.
Kan de göra så?
De har en husrannsakan.
De kan ta med sig diskhon om de vill.
-Hej, mamma. -Jag tänker gå till polisen.
Jag ska åka till Hobart. Man kan inte lita på polisen här.
Är det en bra idé?
Rättvisa för din syster?
Ja, det är en bra idé.
Jag letar bara efter en med ryggsäck.
-Du har inget sånt? -Vad ska polisen göra?
Finn och Toby är borta.
-Där finns ingen rättvisa att få. -Det är ditt problem.
Du kan inte fullfölja saker. Det blir för jobbigt.
Så du bara flyr.
Det får inte henne tillbaka.
Ska vi bara gå vidare då,
glömma att det hänt? Att allt är bra?
-Jag menade inte så. -Så att du kan återvända till Melbourne.
Fan.
En stor stark, tack.
Du. Bara så att du vet,
jag lyssnar inte på vad folk säger om Finn.
Staden är full av spöken.
Man kan känna det.
Och stormen.
Prio är jordprovet från Gilroy. Tack.
Jag slår vad om att kriminalteknikerna får en träff mellan Julians jordprov
-och jorden på kamerafästet. -Kamerafästet.
-Det skulle bevisa hans skuld. -Alla har påverkats.
Vad har du där?
Hennes föräldrar skickade Brontes grejer från molnet.
Bara fina bilder hittills.
BRONTES MOLN - MEDIA - BIBLIOTEK
Vad hittade du, Bronte?
Fair Isle. Vi hittade vår stalker.
-Hej. -George.
Vänta tills du ser vad jag har. Kom in.
Tack.
Andrea Laidler gav mig allt
som Bronte kopierat från sin laptop till molnet.
Hon vet att historien måste berättas.
Okej.
Jag får filmmaterialet, men det är bara vanliga videor.
Och sen förstår jag det.
Brontes konstprojekt.
Hon följde Gabbys sista steg dagen hon försvann.
Okej.
Började hemma
på morgonen.
BRONTES MOLNBACKUP
Ja, jag var med Gabby den dagen.
Vi hade en övernattning.
-Hej, Mia. -Hej!
Så du vet nästa steg.
Det är det sista stället jag såg henne på.
Herregud, Mia, du är så tråkig.
Jag går.
Förlåt, det här är nog jobbigt för dig.
Nej, det är okej.
Man kan nästan känna Gabbys närvaro, eller hur?
Sättet Bronte placerar sig på varje plats…
Hon binder ihop dem två, det är smart.
Det är sorgligt. Båda är borta nu.
Men…
Var inte det dagen Bronte dog?
Hon gick till grottorna.
Vad gör Gabbys namn där? De där grottorna var förbjudna.
Bara få visste vägen dit.
Februari 2009. Ingen dag.
Ja, stormen var den 4 februari.
Tänk om hon var i grottorna när den kom?
-Får jag? -Visst.
Du är så vacker, Mia.
Jag menar…
Nej, Mia. Förlåt.
Tack.
Hej, förlåt. Jag var tvungen att sticka.
Jag skickar nåt. Du måste titta på det direkt.
Är du okej?
Fick du det?
Snälla, titta på det.
Gabby ristade sitt namn i grottan. Det kan vara dagen då stormen var.
Det är de nordliga grottorna. Alla skrev sitt namn där.
-Det var en tradition. -Om Gabby var i grottorna,
kan hon inte ha varit på båten och Finn och Toby var oskyldiga.
De kan vara oskyldiga, Kieran…
Jag ser inte datumet. Jag ska kolla det här.
Vi kanske kan rentvå dem.
Nej, Kieran, snälla.
Gå inte dit själv.
Nej, jag ska ringa grabbarna.
-Bara… -Var försiktig.
Jag hör av mig när jag hittat det. Tack, Mia.
Jag vet inte. Det här börjar bli löjligt.
Kan vara vemsomhelst.
Jag tror inte det, mr Barlin.
Det är din tröja. Vi har en husrannsakan för att leta efter den.
Vi kan avgöra hur lång den här mannen är.
Cirka 185 centimeter.
Och 85 kg.
Det kvittar. Vi får reda på det när vi åtalar dig.
Om du inte stod utanför Brontes hus av en annan anledning.
Jag sa ju det, jag gick där i närheten.
Jag hörde höjda röster, så…
Jag skulle kolla.
Är du en god samarit?
Ja.
Är det därför Bronte jagade dig?
För att hon ville tacka dig för att du gjorde din medborgerliga plikt?
Ni vet nog redan, jag hamnade i lite trubbel i Melbourne.
Vi vet.
Sen dess har det varit lite svårt att få kontakt med folk.
Så du spionerar på unga kvinnor?
Jag har aldrig skadat nån.
Jag hade inget att göra med Brontes död. Jag kan bevisa det.
Hans alibi stämmer.
Han var med en tjej på Surf N' Turf den kvällen.
Inte så svårt att få kontakt.
Ja. Han är en riktig idiot.
Men han är inte vår mördare. Hur går det med jordprovet?
Jag ska skynda på dem.
VARNING OBEHÖRIGA ÄGA EJ TILLTRÄDE
-Hej. -Tja.
-Kommer Ash? -Jag får inte tag i honom.
Han tjurar nog än.
Ska jag ringa honom?
Nej, vi skyndar innan tidvattnet vänder.
Är du okej?
Ja.
KIERAN - HAR DU HITTAT DET? HÖR AV DIG!
Var är Verity?
Verity gick ut, men om du behöver nåt hämtar jag det åt dig.
Vad gör du här?
Jag bor här bara ett litet tag.
Det här är Audrey.
Hej, Audrey.
Hon är mitt och Kierans barn.
Kieran?
Ja. Du vet, Kieran.
Vi gick i skolan ihop innan jag lämnade Evelyn Bay.
Varför åkte du?
Jag var verkligen olycklig här.
Mina föräldrar ville att jag skulle vara lycklig,
så vi åkte till Sydney.
Det var där jag träffade Kieran igen. På universitetet.
Herregud, han var så snygg.
Är fortfarande.
Jag blev förälskad direkt.
Men innerst inne var han olycklig.
Jag tänkte att om vi…
Om vi älskar varandra tillräckligt, så kan vi fixa allt.
Men när vi kom tillbaka hit, slukade sorgen oss igen.
Så jag måste åka. Jag står inte ut.
Jag åker också.
-Ska du? -Ja.
Verity och jag måste åka iväg,
jag vet inte vart.
Nånstans där jag inte orsakar problem.
Vad kan man göra?
Att förlora… Att lämna…
Sånt är livet.
Ja.
Jag önskar att jag inte behövde åka.
Att jag kunde stanna.
Akta huvudet.
-Hallå? -Härinne.
Glömde städarna att komma?
Nej, polisen kom istället.
Skvallret säger att du är misstänkt, så gjorde du det?
Du har alltid varit löjlig, Verity.
Hela grejen är löjlig, tycker du inte?
Först Brian, nu du.
Det förstör oss.
Det påverkar Liam.
Det påverkar oss alla.
Jag är orolig för honom.
Behåll fokus, Julian, han behöver dig verkligen.
Du vet att jag alltid funnits där för familjen.
Ja, jag vet.
Hade vi fel,
Julian, om våra söner?
Ta vänster.
Nej, det är här igenom och sen hitåt, jag minns.
Låt inte Trish påverka dig.
Finn och Tobes var bra män.
Jag trodde att det var lätt att uppfostra pojkar,
alla sa det.
Jag känner mig mer Y-kromosom än X, jag förstår mig verkligen på män.
Du är definitivt tuffare än många killar.
Jag älskade när de var små, de var så söta och mjuka.
Älskade pojkar.
Redan då visste jag att jag inte ville att de skulle förbli så.
De kan inte vara små pojkar för alltid.
De måste växa upp nån gång.
Ja, men till vad?
Varför fick vi dem att trycka
ner alla de där fina, snälla delarna av sig själva
för att bli nåt vi tyckte de borde vara? Vad gjorde vi dem till?
Kom du för att anklaga mig och mina pojkar?
Nej!
Men titta på dem, de är så sköra.
-Okej? -Ja.
De är livrädda för att inte leva upp till det vi förväntar oss.
Finn och Tobes också.
Man går inte ut mitt i en jävla storm,
om man är rädd, eller hur?
Pojkarna var hjältar.
Inte om Gabby Birch var på båten med dem.
Det var hon inte.
Jag vill tro på det,
-det vill jag. -Sluta!
Snälla, bara sluta.
Vi måste stå upp för dem, vad fan är poängen annars?
Det var bara en dum olycka.
Snart framme.
Där är Finn och Tobes.
Tidvattnet vänder, vi borde gå.
Ja.
Här är vi.
Gabby ska finnas där.
Sean, flytta på dig.
Där är det.
Den har blivit repad. Nyligen.
Nej, Mia, han klarar sig nog.
Han kan tidvattnet och han är med grabbarna.
Det borde inte ta så lång tid.
Jag lämnar Audrey hos Trish, sen åker jag till grottorna.
-Hej. -Hej. Är hon där inne?
Ja.
Problem?
Varför var du säker på att Gabby inte var på båten?
Svara mig.
Hur hittade Gabby det här stället?
Bara några få av oss kände till det.
Finn och Toby, förstås.
Jag.
Ash.
Och du.
Dagen då stormen kom,
var hon i grottorna med Sean.
Jag skadade henne inte.
Tro mig, jag skadade henne inte.
Hej!
Har du sett Kieran?
Inte idag.
Han måste göra mig en tjänst.
Kan jag hjälpa?
Nej, det är okej.
Han gick till grottorna.
Okej, tack.
Du kan inte gå dit.
Ni gör ju det.
Ja, men vi känner till dem.
Så du kan ta med mig?
Snälla?
Lämna väskan. Vissa tunnlar är trånga.
Hon letade efter dig
och du var i grottorna, så jag tog med henne hit.
Jag är en av er nu.
Det är iskallt här.
Tack.
-Tack för att du tog hit mig. -Visst.
Sean…
Jag trodde att hon ville det, men nej.
Sean, förlåt.
För vad? Jag bryr mig inte.
-Jag insåg inte att du… -Vad?
Vill du hellre ha Kieran?
Jag vill gå hem nu. Snälla.
Om du vill gå, så gå då.
Jag hittar inte.
Följ mig.
Sen kände jag mig dum.
Sean, vänta!
Så jag stack.
Och stormen kom.
Han tappade bort henne.
Jag ville bara härifrån.
Tänkte på dig och Ash när ni fick höra att hon avvisat mig.
Jag och Ash?
Ja, ni skulle skratta
och alla skulle få veta.
Jag trodde hon var bakom mig.
Den här vägen.
Jag svär vid Gud.
Sean!
Vänta!
Du visste hela tiden.
Och du sa ingenting.
Jag hade redan förlorat en son.
Så, du bara stack? Du bara lämnade henne?
Jag var så rädd när hon inte återvände.
Var är du?
Sen fruktade jag att hon gjorde det.
Sean! Var är du?
Berätta inte…för…nån.
När hennes väska flöt i land…
…var det som om det aldrig hade hänt.
Som om hon spolades bort från klipporna, som alla sa.
Gabby var borta.
Jag menar, vad…
Spelade det nån roll var hon drunknade?
Sean!
Det spelade roll för Trish.
Och Olivia.
Det spelade faktiskt roll för många.
Du borde ha sagt nåt.
Och bli hatad av alla?
Det hade jag inte klarat.
Jag är inte som du.
Jag hade pappa, Mia och…
Det är för tungt att bära själv.
Det gjorde jag inte.
Varför ville polisen prata med dig?
Du hämtade Brian från stranden den kvällen. Du var där.
Gjorde du nåt mot Bronte för att skydda Sean?
Nej.
Fan också!
-Verity. -Släpp mig!
Verity.
Verity! Verity, snälla, kom bara in igen.
Jag kan förklara. Du kan inte bara sticka.
-Nej. -Vad händer?
-Släpp mig! Nej! -Släpp henne!
Vad gör du? Det är Verity!
-Du gör bort dig! -Liam, vi måste gå till polisen.
Verity!
Trish måste få veta.
Hon förtjänar det.
Jag kan inte.
Sean vill ha sin ficklampa.
Ni får komma och hämta den då.
När fick du tillbaka ficklampan?
Du gav väl den till Bronte?
När fick du den av henne?
Hej. Förlåt, det är sent.
Kan jag få ficklampan?
-Jag ska dyka imorgon. -Ja.
Förlåt. Jag väntade på nån, men de kommer nog inte.
-Den var min brors… -Okej, den är speciell.
Tack.
-Tack. -Jag tänkte gå till stranden.
Det ska visst vara mareld ikväll.
Jag ville fota det, men jag vill inte gå ensam.
Inte med ett pervo nära.
Vad gjorde du?
Hon fick reda på det.
Jag vill lägga in dem i projektet, men de passar inte in.
Vänta. Kolla vad jag hittade i grottorna idag.
Ash visade hur man tar sig dit.
Alla tror att hon drunknade i havet,
men hon kanske blev fast i grottorna. Jag ska tillbaka imorgon bitti,
-se vad mer jag kan hitta. -Vänta.
Pappa hade rätt.
Hon var trubbel.
Åh, nej.
Hon hade berättat för alla.
Det är det som grejen. De flesta har glömt bort Gabby.
Allt med minnesceremonin, är hon med? Nej.
-Det handlar om männen… -Håll tyst.
Nej. Varför är hon inte med?
Håll käften!
Så som hon tittade på mig…
Som om jag var värdelös.
Hon fick mig att känna mig liten.
Samma som Gabby och alla ni.
Sen jag var liten.
Varför?
Vad gjorde jag?
Har du visat det här för nån?
Kan jag få den?
-Jag ska gå. -Vänta lite. Vänta.
Sean.
Kan jag få den igen?
Rör mig inte, för fan.
-Låt bli. -Visa fotot igen.
Låt bli. Nej, jag…
Sean!
Är du okej? Du blöder.
-Rör mig inte. -Nej, du blöder.
-Du gjorde nåt. -Jag ska förklara…
Du vet vad som hände henne.
-Du gjorde nåt! Du… -Håll käften.
-Hjälp! -Tyst!
Hjälp!
Bronte.
Så?
Kameran,
graffitin, det var du?
Du satte dit min pappa!
Hade du tänkt sätta honom i fängelse?
Han skulle inte ens…
Han skulle inte veta. Han är redan halvt borta.
Sean!
Vi har en träff på jorden.
Så, är det Julian Gilroy?
Nej, den är från Ash Carters ställe.
-Kan inte stämma, Carter har alibi. -Inte hans rumskamrat.
Inte längre.
Inspektör!
Kan vi prata?
Jag har information om Julian.
-Vet du var din farbror är? -Nej. Hur så?
Om du vet var han är, måste du säga det.
Sean är efterlyst för Brontes mord.
Var det Sean?
Vi tror det.
Han har gått till grottorna. Med Kieran.
Vi kommer att behöva insatsstyrkan. Hartford Cove.
Han svarar inte. Herregud.
Kör.
Sean!
Det är södra ingången till höger.
Vänta.
-Vad händer? -Okej.
Känsligt läge. Många poliser. Jag har det under kontroll.
-Ursäkta. -Vet du vad som händer?
Sean!
Verity! Var är Kieran?
-Var är Kieran? -Polisen är där nere.
Alla som inte är familj går tillbaka till vägen.
Du måste gå tillbaka till din bil.
Ni får inte vara här. Håll er undan.
Du kan backa.
Ja. Inget är bekräftat just nu.
De för ut nån.
Sean Gilroy, du är gripen
för mordet på Bronte.
Du är inte skyldig att säga eller göra nåt
-Nej. -…om du inte vill,
men allt du säger eller gör kommer spelas in och kan användas som bevis.
-Förstår du? -Okej.
Meddela stationen att vi har gripit Sean Gilroy.
De är på väg in med honom nu.
Det kommer att bli bra.
Kieran!
Raring!
Tack gode Gud.
Staden är full av spöken.
Man kan känna det.
Mycket förlust.
Alla har blivit påverkade.
Även de som överlevde.
Så jag gör det här för att jag vill ge nåt tillbaka.
Nåt som läker sorgen.
Efter utredningen grep vi Sean Gilroy för brottet.
Under förhöret erkände Gilroy mordet
samt försök att göra sig av med kroppen och förstöra bevis.
Av den anledningen begär vi att Gilroy åtalas för mord
i samband med Laidlers död.
Ledningen gillar inte att jag är här men jag vill be om ursäkt.
Jag var övertygad om att mr Elliott var skyldig.
Och jag hade fel.
Jag är ledsen för pinan det orsakade er.
Så det är allt?
Åtalen läggs ner?
Ja.
Tja, jag…
Jag lämnar er.
Sean då?
Han ska ställas till svars för allt han gjort.
Håll oss uppdaterade.
Du borde stanna.
-Tills de har kommit till rätta i Hobart. -Nej.
Mamma vill nog inte det.
Fråga henne.
Mia.
Sean sa att vi fick honom att känna sig liten.
-Gjorde han… -Det Sean gjorde var hans eget fel.
Du måste förlåta dig själv.
För allt.
Åk inte.
Snälla.
Okej.
-Jag kommer ikapp. -Okej.
Hej.
Jag kan inte sluta gråta nuförtiden.
Jag håller på att bli en tjej.
När åker du?
Snart.
Farfar sa att jag får följa med. Om det är okej?
Självklart är det okej.
Vi tänker stanna kvar ett tag.
Medan ni kommer i ordning i nya huset.
Hur länge då?
Så länge ni behöver.
Jag tror vi skulle gilla det väldigt mycket.
Det är en fin dag.
Jag har nåt till dig.
Jösses.
Herregud. Det är så vackert.
Tack.
Du får en.
Okej. Då så.
Stanna här.
Älskade vän.
Jag höll kvar för att jag…
Jag stod inte ut med tanken på att släppa taget.
Men nu, tack vare Bronte
vet jag sanningen.
Så nu…
Farväl, älskling.
Jag älskar dig.
Vi klarar oss.
Det ordnar sig, raring.
Jag kommer sakna det här stället.
Men jag är taggad på att komma hem och träffa mamma och pappa,
gå till skolan.
Jag har så många idéer,
det här projektet är bokstavligen bara början.
Vad som kommer härnäst är spännande.
Undertexter: Jeni Orimalade