Skikkelig flatt i dag. Vi drar inn.
-Jeg liker det. Det er avslappende. -Kjedelig.
-Hva? -Stopp!
-Sett meg ned! -Som du ønsker. Slipp henne.
Ser du det der?
Ikke morsomt!
-Men det syns jeg! -Sam, se opp!
-Skjedde det? -Hva enn det var, var det ikke kjedelig.
For et nydelig sted Her er ingenting en umulighet
Finn et mål, del en drøm En verden av magi er utrolig skjønn
Vi kan bli det vi vil med en klype magi
Kan gjøre alt, min venn For vi har oppskriften
Vi kan bli det vi vil med en klype magi
Tiden er snart inne. Portalen til Mesmer vil vise seg straks.
Er vi sikre på at pegasusen har klart oppdraget?
-Vi er ikke ikke-sikre. -Jeg kjenner jenta mi.
-Hun vil lykkes. -Det er planen.
Men hva med den lunefulle glyff? Ingen forutså at hun skulle dukke opp.
Glyffen som kaller seg Rocki har stukket kjepper i hjulene.
Men jeg så hvordan hun forsvarte venner
og beskyttet pegasusen fra erkefienden vår, trollmannøgla Will.
Hun gjorde et edelt offer, og det kostet henne kreftene.
Rådet har besluttet at å miste kreftene er straff nok. Hun er offisielt tilgitt!
-Så du slipper henne inn i Mesmer? -Jepp. Hvis hun kommer seg hit i tide.
Vi kan ikke la noe forstyrre den delikate balansen i vår verden.
Når portalen er forseglet for alltid,
vil ingen uten vinger komme inn i Mesmer igjen.
Hei! Ikke tvil på livsvalgene mine.
-Fant dere noe? -Ingenting.
-Det må finnes noen fluktmuligheter. -Vi er fanget på en øde øy ute på havet.
-Det finnes ingen utvei. -Kanskje Trey har rett.
-Vi kommer oss ikke vekk herfra. -Hva gjør vi?
Jeg er for ung til å ødelegge huden med så mye sol!
Det er fortsatt én person her som kan magi. Vi må finne Rocki.
-Hei, Teresa! -Primo, Alex!
-Hva gjør du her? -Ser etter Rocki og Barbie.
De kom ikke på jobb i dag. Barbie svarer ikke på meldingene mine.
Og Rocki har ikke mobil, så det er ikke så rart.
Rart at Barbie ikke svarer. Hun er superansvarlig.
Jeg prøver den andre Barbie. Kanskje de er sammen?
-Hun svarer ikke heller. -Du tror vel ikke de er i trøbbel?
Jeg skal undersøke nærmere. Kan du si til sjefen at det er krise?
-Kan du ta over her? Takk. Gracias. -Men jeg jobber jo ikke her!
Hvor er det du tar meg med?
-Det er Malibu-bukta. Sett meg ned! -Du hørte henne.
Det var ikke det jeg mente. Men takk likevel.
Dødt batteri.
Spiller ingen rolle. For her nede er det umulig å få dekning uansett.
Når det i tillegg er rekordhøyt tidevann...
...passer det dårlig med piknik.
Hvor er vennene mine? Hvor er Peggy?
Fanget på den samme kjedelige øya som jeg var, takket være glyff-rådet.
Du er sinna på dem. Hva har det med oss å gjøre?
Ikke din skyld. Bare uflaks at du er nøkkelen til alt!
Men hva betyr det?
Der det er en nøkkel, er det som regel en dør.
Pegasusen, "Peggy", ble sendt for å finne et menneske som tror så sterkt på magi
at de sammen ville klare å oppnå det store målet.
Så det var det Elvy mente. Peggys oppgave var å åpne døra.
Å lukke den, faktisk.
Det var visst et menneske som snublet over portalen nylig.
Det likte ikke rådet. De er visst ikke så glad i mennesketurister.
Dru Charles.
Hele Mesmer har forberedt seg på å forsegle portalen permanent etter det.
-Det var da uenigheten vår oppsto. -Vil du at portalen skal være åpen?
Hvordan skal jeg ellers få invadert? Jeg hadde samlet en armé av lojale øgler
helt til rådet forviste meg.
Jeg har alltid tenkt at det har vært usedvanlig mange øgler her.
Jeg har uansett ikke tenkt å hjelpe deg.
Det trenger du ikke. Siden du og Peggy er atskilt, stiger tidevannet,
og døra mellom våre verdener blir åpen for alltid.
Og min onde plan om å herske over begge riker er i ferd med å lykkes
-Øglene kommer! -Ikke sant?
Jeg har jo sagt at du ikke skal leke med maten.
Parkour!
Hvor var jeg? Å ja! Nøkkelen til planen.
Seriøst?
Jeg liker ikke dette!
Omgjør! Hvorfor måtte jeg miste kreftene?
Så ydmykende.
Tiger! Så godt å se deg! Jeg har savnet deg sånn.
-Dra og hjelpe de andre? Hvorfor det? -Hvorfor ikke?
-Fordi jeg mistet kreftene av det. -Men jeg fikk respekt for deg.
Jeg tvilte på deg. Men det du gjorde for Peggy,
at du stanset øgleforbannelsen, det var så modig.
Malibu sa at et sted under alt håret, banker et godt hjerte.
La hun merke til håret? Er det sant?
Vent. Sier du at du syns jeg er en god person?
Jeg tror du kan bli det. Vil du hjelpe oss?
Unnskyld, kan du hjelpe meg? Jeg leter etter en sjelden bok om Mesmer.
-Hva er det? Går det bra? -Jeg følte datteren min. Hun kjemper.
-Det er ikke lett det hun skal gjøre. -Men er det rett?
Vær sterk, gullet mitt. Tiden er snart inne.
Takk og pris! Du fant Rocki i siste liten.
Ja, men hva skjer med Peggy?
Vi vet ikke. Hun prøvde å fly, men kollapset.
Siden kampen mot øgla har hun ikke vært seg selv.
Hun er ikke seg selv. Hun er ikke ferdig med forandringene.
-Vi må få Peggy ut i sollyset. -Hva hjelper det for?
Hun trenger solenergi for å avslutte det hun startet. Kom!
Trekk unna.
Kom igjen, du klarer det.
Utrolig! Jeg har sett det før.
Det er Barbies visjon, det første ønsket Peggy innfridde!
Hva? Peggy, er det deg?
Ja. Og jeg føler meg fantastisk.
Det er helt rått. Vi var så redde. Men noe er annerledes.
-Du er høyere. -Og rosa.
-Ja! -Og du snakker!
Å ja! Vent, snakker du?
Ja.
Dette er ikke greit. Hvor er du?
Du må ikke tro at jeg lar meg lure av å leke gjemsel med deg!
Dette er din skyld. Finn henne!
Det har fungert før og kan fungere igjen. Morsekode, ikke svikt meg!
Prikk-prikk-prikk. Strek-strek-strek. Prikk-prikk-prikk.
Vinger er så gøy! Tusen takk for at dere la meg i sollyset.
-Jeg var for svak til å klare det alene. -Utrolig. Du er utrolig.
Men jeg lurer på noe. Har du forstått alt vi sier hele tiden?
-Ja, det meste. -Jeg visste det!
-Men hvorfor har du ikke snakket før? -Snakket du da du var baby?
Tenåringer. Alltid et frekt svar, eller hva?
Jeg er ung i menneskeår, men i min verden er jeg gammel nok til å bruke kreftene.
Betyr det at du kan hjelpe oss vekk fra øya?
Fantastisk! Båten min!
Hallo? Frøken Charles? Er det noen hjemme?
-Vet du hvor vi skal? -Til stranda vi kom til første gang.
Portalen er rett ved. Det må være dit Will har tatt med Barbie.
Se!
Jeg vet hva det betyr. Barbie sender SOS med mobilen.
Jeg har lært henne det.
Og nå drar jeg. Ha det!
Typisk Trey.
Hva er det vi venter på? Kjør!
Greit, jeg prøver. Kom hit!
Stå stille! Jeg skal hjelpe deg.
Slutt å vifte med halen!
Har deg!
Bare hyggelig.
Du trenger ikke å la Will behandle deg som han gjør.
-Tidevannet! -Ja. På tide å åpne døra.
For alltid.
Hei, øgle! Kom deg vekk fra storesøster!
Ta dem!
Bare glem det!
Ikke rør dem! Det er vennene mine!
Hva gjør du? Å, jeg får gjøre det selv!
Motstand er forgjeves. Inn med deg!
Et blast til, og du kommer aldri tilbake.
Jeg har deg!
Så du tror du kan stoppe meg, glyff?
-Du har ingen magi! -Å nei? Jeg har vennskapsmagi!
-Hva skjer? -Portalen lukker seg!
Vi klarte det!
Jeg har fått vinger! Se på meg!
Hva? Vingene mine? Nei!
-Har deg! -Urettferdig. Hun tok kreftene min.
Slipp meg ut! Jeg får klaustrofobi!
Du vet hvor du skal ta ham med.
Vent! Nei! Jeg trodde vi var venner!
Ikke gjør det! Nei!
Kos deg på de forvistes øy!
-Jeg er glad du er like hel. -Jeg også. Takket være dere.
Hvordan fant du oss?
Jeg skjønte noe var galt da du ikke kom på jobb.
Jeg undersøkte litt, og Dru Charles førte meg til stranda.
-Hvorfor gullfiskbollen? -Trey.
Han postet noe om en avsindig øgle som prøvde å ta over verden.
Trey er ikke så kreativ, så jeg tenkte det var sant.
-Smart tenkt! -Hvor er Trey?
...og den snakket og hadde vinger.
Og de glemte jalapeño.
Stakkars Trey. Drikk sjokomelken. Da roer du deg.
Jeg sjekker at det går bra med ham.
Dette har vært helt ufattelig.
-Hva skjer nå? -Jeg drar hjem.
Men portalen er stengt. Hvordan kommer du hjem?
Vi bruker vingene!
Ja!
Juhu!
Velkommen til Mesmer.
-Peggy! -Mamma!
Gullet mitt.
Takk for at du hjalp oss. Hvis det er greit, vil jeg be deg om noe.
Dette har vært litt av en sommer.
Tenk at det ville bli så eventyrlig å bo i Malibu.
Hvis du syns dette er eventyrlig, kan du glede deg til Golden Beach High.
Gleder meg.
Jeg er evig takknemlig. Takk for at du passet gullungen min.
Mamma! Jeg er ikke en baby lenger.
-De blir så fort voksne. -Vi skylder deg en stor takk.
Ikke bare for at du beseiret øgla, men for at du åpnet øynene våre.
Vi har mye å lære om hverandre.
Apropos det. Hadde det ikke vært topp hvis en av oss
bodde hos menneskene en stund og rapporterte tilbake for å lære om dem?
Jo! Det er en strålende begynnelse.
Og som en fortsettelse: Hva om en av oss bodde her en stund?
Helt fantastisk. Jeg er tilbake i Mesmer.
Jeg tror vi kan ta imot én gjest, for nå.
Himmel og hav! Dette er fantastisk. Jeg er dr. Dru Charles. Hyggelig.
Kan du fly? Hvordan er maten? Har dere vegetaralternativer?
Tiden er inne. La kroningen starte!
Veldig bra, Peggy.
Vi er glad i deg, Peggy!
Så søtt!
Det er offisielt. Her har dere glyff-rådets nyeste medlem.
-Gratulerer. -Flott!
Jeg elsker en lykkelig slutt.
Feir så mye dere vil. Denne historien har så vidt startet.
Tekst: Eline Bjoraas