Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אוגונדיג'י.
‫מצביא רב עוצמה בעל כוח פיזי וקסמים חזקים.
‫לוחם חסר רחמים והוריקן של חורבן.
‫נשק אכזרי לכל סוג קרב.
‫אוגונדיג'י הוא הכלי הקטלני ביותר
‫למלכים ולשליטיו האימתניים של העולם.
‫ללא אוגונדיג'י ‫מלכים לא יכולים לנצח בקרבות.
‫- ממלכת קטו -
‫שקט!
‫תסתמו את הפה!
‫כולכם חירשים? אמרתי לכם להיות בשקט!
‫מי שיצייץ, יושתק לנצח.
‫זאת מלחמה.
‫הוד מעלתך, המלך קייג'ה.
‫איפה כתר האבות של הממלכה הזאת?
‫אבל בזכותו אני מלך אוניקטו.
‫כן, אני יודע. איפה הוא?
‫הוא עם האבות.
‫האבות?
‫מי אלה האבות?
‫תארו לעצמכם!
‫הנסיך שלי! ‫-אני אבוד!
‫הנסיך! ‫-לא!
‫מספיק! ‫-נכוויתי מאש!
‫מספיק! ‫-יש מלחמה בארמון!
‫אנחנו אבודים! הנסיך מת.
‫המלך קייג'ה.
‫בנך הבכור מת.
‫שא את עיניך ותראה את בנך המת!
‫זה טאבו.
‫קייג'ה!
‫בסדר. את, בואי הנה!
‫הוד מעלתך!
‫בואי הנה!
‫תעזור לי!
‫המלך! תעזור לי!
‫איפה כתר האבות?
‫הוד מעלתך, תגיד לו, בבקשה. ‫-כתר האבות ב…
‫הוא בחדר הסודי.
‫כן, הוא בחדר הסודי.
‫אילוסימי, קומי וקחי אותם לשם.
‫אתה! לך איתו.
‫הנה הוא.
‫נכוויתי מהאש! הנסיך שלי!
‫קייג'ה, הכעסת אותי כל כך.
‫אני אוכל צב עם השריון שלו.
‫אני אטרוף קיפוד עם הקוצים שלו.
‫אני אזלול שבלול עם הקונכייה שלו.
‫המלך קייג'ה!
‫זמנך הגיע.
‫חייך יסתיימו היום.
‫- ג'אגון ג'אגון: הלוחם -
‫עץ באובב גדול,
‫מה זה?
‫למה את, אם גדולה, רוצה להיות רוצחת?
‫עץ באובב לא נופל פתאום כדי לחסום דרך!
‫רוח אדירה,
‫למה את עוכרת את שלוות היער?
‫זה נראה חשוד.
‫עכשיו, התעורר!
‫גבוטיג'ה, בנו של לגבאי,
‫זה שמעיר את עצי היער ומדבר איתם.
‫גבוטיג'ה מסוגל לדבר עם עצי היער.
‫ועכשיו הוא בדרך לבית הספר ללוחמים
‫כדי ללמוד להילחם.
‫כל הקרבות גורמים לך להזיע.
‫כל קרב מחליש את ידך.
‫נילחם עד המוות בבית הלוחמים.
‫רק היתומים מאם יכולים לשרוד כאן לאורך זמן.
‫אתם רואים את אלה שמתו בטרם עת.
‫כן, והם נהיו מזון לתנינים של אוגונדיג'י.
‫אני מברך אתכם, השורדים.
‫תודו לבוראיכם.
‫ברוכים הבאים לבית הלוחמים.
‫מהר.
‫להזדרז.
‫תפנו אותם.
‫כדור.
‫- בית הספר ללוחמים של אוגונדיג'י -
‫אבק שריפה.
‫ספוג.
‫עם חרוזים מלכותיים.
‫כל אלה מעידים על כך ‫שהממלכה שלך שלחה אותך לפה.
‫כן, הממלכה שלי שלחה אותי לפה.
‫לא באתי בעצמי.
‫האויבים שלנו תוקפים אותנו בכל יום.
‫לכן כל הממלכה שלחה אותי
‫ללמוד להילחם בביה"ס של אוגונדיג'י.
‫די במבט חטוף באנשיו של אוגונדיג'י
‫כדי להחדיר פחד בלבבות לוחמים אחרים.
‫אני מברך אותך. ‫-תודה.
‫אתה יכול להיכנס.
‫מי הבא בתור?
‫אני.
‫מה קרה לרגל שלך?
‫נפגעתי מכדור בדרכנו לכאן.
‫נפגעת מכדור? ‫-כן.
‫אין לך קסמים חסיני ירי?
‫אין לי.
‫אין לך? אתה לא ממוגן?
‫מה אתה עושה במאורת הלוחמים?
‫יש בי מלחמה,
‫אבל אין לי קסמים,
‫לכן באתי לבית הספר ללוחמים ‫כדי ללמוד להילחם.
‫כדי שאוכל להילחם בזריזות ‫ולהיות לוחם אימתני.
‫לכן באתי לפה. ‫-ברוך הבא.
‫לוחם.
‫הורדתם את כל המטען שלכם כאן?
‫כן.
‫אתם בטוחים? ‫-כן.
‫יותר מהר.
‫מהר.
‫תרים את הידיים.
‫מי שלח אותך?
‫אין לך סיכוי!
‫ברוכים הבאים לבית הספר ללוחמים.
‫בית הקסמים.
‫הבית שבו החברים מאושרים למראה המוות.
‫תשאלו לפני שתיכנסו.
‫הבית שלא מאפשר התרשלות.
‫אש!
‫לדרוך!
‫מי מכם פחד?
‫מי הפחדן?
‫מה הבעיה שלך?
‫תעמוד ב"הקשב"!
‫תתנהג כמו לוחם!
‫לקום!
‫לעלות!
‫בית האמיצים.
‫בית המוות.
‫בית הסבל.
‫המוות אורב תמיד במאורת הלוחמים.
‫רק האמיצים והקשוחים מתכוננים למלחמה.
‫מי שנשבה הופך לעבד למלחמה.
‫לא כל מי שנכנס לביה"ס ללוחמים
‫כדי ללמוד להילחם, יהיה לוחם.
‫קצת צחוק והרבה יבבות,
‫זו הדרך היחידה לחיות עם מישהו בלי בעיות.
‫ברוכים הבאים.
‫לוחמים!
‫אנו נלחמים עם קסמים וזיעה!
‫הצילו! ‫-תעזרו לנו!
‫כולכם תמותו היום.
‫איפה הם?
‫- ממלכת מודדה -
‫רגע, מה עוד אתה רוצה שאעשה?
‫אמרת לי לעזוב את המקום, ועשיתי כפי שאמרת.
‫כדי להימנע מבעיות כאן, ‫השארתי לך את כס המלכות
‫וירדתי למחתרת, אבל שלחת לי בריונים
‫כדי לקחת את הרכוש שלי.
‫מה בדיוק הבעיה?
‫קוראים לזה ותק.
‫מה ההגיון בותק?
‫תראה, שיער השיבה מסמן זקנה,
‫וזקנים עושים אותך קשיש.
‫אתה רואה את האזור הזה? זו רק הערכת חסר.
‫מי שמעליך יכול להפוך אותך לכלום.
‫איזו אמירה טיפשית.
‫אלארינקה לא מסיג גבול!
‫כן! ‫-ואם אני עושה את זה?
‫אדוני, זה יוביל אותך למותך.
‫רגע, אדוני. לא חטפת את תפקיד המלך?
‫כן? ‫-היית זכאי לו?
‫אתה לא ממזר?
‫אתה לא בן למשפחת המלוכה,
‫אני אומר בביטחון, אלא רק מצד אימך.
‫אתה לקחת לו את הכתר,
‫והוא לא נלחם איתך עליו. ‫-כן?
‫גם את אמצעי הפרנסה
‫אתה רוצה לקחת ממנו?
‫אדוני! אתה מרושע מדי!
‫בוא נלך.
‫תקשיב. ‫-מה?
‫אומרים שאם גבר ואישה ‫הולכים ומשתינים בו-זמנית,
‫לאחד מהם יהיה יותר שתן ‫על החלק האחורי של הרגל.
‫כשאסיים איתך… אתה מקשיב?
‫מה תעשה? ‫-ההורים והמשפחות שלנו…
‫מה איתם? ‫-הם כבר לא יזהו אותך.
‫אני אוהב את הכיוון הזה.
‫מעכשיו תיזהר!
‫כי הבערתי אש של מלחמה,
‫וגם שמתי מים על האש.
‫אם המים יגיעו לנקודת הרתיחה,
‫לא תוכל לאכול עם זה אמלה.
‫לא אכין אמלה, אקלף לך את העור.
‫אשפוך לך את זה על הגוף. ‫-אתה?
‫אתה תמות בקרב הזה.
‫החיים שלך ייגמרו בידיים שלי. ‫אל תמעיט בערכי.
‫ידידי, אל תילחץ.
‫אני אחזור. ‫-אם הוא ייתן לי, אני אזיק לך.
‫אתה תסבול עד שתמות! ‫-אני אראה לך!
‫הסנדלר בבית? ‫-כן.
‫אוגונדיג'י,
‫למעשה, הוא שתל הרבה גידולים בכל הארץ.
‫לאחיך יש עיניים גדולות.
‫הוא מחפש צרות.
‫אני אש!
‫כשאני כועס, הזעם מעוור אותי.
‫זה טוב.
‫אני כבר חוזר.
‫אם תשאל אותי מה אפשר לעשות, אראה לך.
‫מי זה שובר הידיים ‫במקום שבו שובר הראשים קיים?
‫מי מעז לדרוך בדרך שבה אני צועד?
‫מי מתגרה בי?
‫אני אימה. אני מפחיד אב, והילד שלו מתעלף.
‫תראו!
‫לכו תילחמו בהם באוטה אפון.
‫היו להם עיניים גדולות.
‫הגיע הזמן שהם ימותו.
‫לוחמים!
‫אנו נלחמים עם קסמים וזיעה!
‫תפתחו עליהם באש!
‫אל הרעם!
‫מביא האש! האש יוצאת מעיניו ומפיו!
‫תקוף אותם!
‫שלום.
‫מה נשמע?
‫שמעתם משדה הקרב?
‫אבל הם בדיוק הלכו.
‫אפילו שהמלחמה נגד כפר מודדה לא גדולה,
‫הם לא יכולים לחזור כל כך מהר.
‫המצביא לא תכנן את זה נכון.
‫למה הוא שולח לוחמים בכירים כמונו ‫למלחמות הקטנות האלה?
‫היו אמורים לשלוח את החיילים הפשוטים,
‫אלה שדחפנו לשדה הקרב.
‫באשר לנו, אנחנו צריכים רק לשמוח.
‫אתה צודק.
‫לתקוף!
‫אתמול
‫מספר אנשים לבנים הביאו נשק כמתנה.
‫אדוני,
‫מכרת להם משהו?
‫לא מכרתי.
‫הם הכירו בעבודה הנהדרת שעשינו.
‫השארתי לך שלושה כדי שתיקח אותם איתך הביתה.
‫תודה, אדוני.
‫זה משמח אותי מאוד.
‫אבל אלמד אותך להשתמש בהם,
‫כי הם שונים מכלי הנשק הרגילים שלנו.
‫אולי המצביא לא יודע ‫שהוא העמיד צאצאים ארסיים ומסוכנים,
‫ושהעוקצים של העקרבים שלו חזקים.
‫למעשה, הוא גם הוליד טירוף.
‫אולי הוא שכח שאנחנו לא טירונים במלחמה.
‫אנחנו חסרי חשיבות? ‫-אנחנו לא חסרי חשיבות.
‫אנחנו זניחים? ‫-אנחנו לא קטנים.
‫אנחנו לא קטנים. אנחנו לא חובבנים.
‫"כי במלחמה של אלארה
‫"נלחמנו איתו
‫"במלחמה של אג'רו נלחמנו איתו
‫"אבל המלחמה של מודדה לא רצינית
‫"במלחמה של אלארה נלחמנו איתו
‫"במלחמה של אג'רו נלחמנו איתו
‫"אבל המלחמה של מודדה לא רצינית"
‫גבוגונמי! אני כבר חוזר.
‫אני כבר חוזר.
‫מג'אלה, מה קרה?
‫למה אתה רץ כאחוז טירוף?
‫החדשות מגיעות לצרעה בבית.
‫הידע מגיע אליך בבית!
‫תראה לי!
‫תועבה!
‫הלטאה יכולה רק לנסות, ‫היא לא יכולה לשבור קיר בעזרת הראש.
‫בפני מי העז רוצה להתחיל לנבוח כמו כלב?
‫אגמו!
‫תזדרז ותגיע אל החזית.
‫זה שאנחנו רצים אליו וקוראים לו אל.
‫זה שהולך בתמימות…
‫זו שנכנסת בעוז לעיר נקראת מכשפה.
‫שלושתכם, שלבו את כוחותיכם הרוחניים.
‫לכו ותגבו את אגמו בחזית.
‫אגמו!
‫כאשר התלמידים הטובים ביותר ‫של המצביא נכשלים בקרב,
‫כאשר אי אפשר להתגבר על המלחמה,
‫אוגונדיג'י קורא לשד במסכה, מתנקש בשם אגמו.
‫עוד פעם!
‫"במלחמה של אלארה נלחמנו איתו
‫"במלחמה של אג'רו נלחמנו איתו
‫"אבל המלחמה של מודדה לא רצינית"
‫תצלה את הבטטה מהר יותר.
‫"במלחמה של אלארה נלחמנו איתו
‫"במלחמה של אג'רו נלחמנו איתו
‫"אבל המלחמה של מודדה לא רצינית
‫"במלחמה של אלארה…"
‫איך אתם מעזים?!
‫נתתי לכם משימה והעברתם אותה לאחרים.
‫אתם לא יודעים שפקודה ‫שמועברת הלאה הופכת להצעה?
‫אם יש שני אדונים, אחד מהם יחיה בסבל.
‫אין בעיה.
‫אני אלעג לכם מול החיילים הזוטרים.
‫אתה!
‫קחו אותם לצינוק ותנעלו אותם.
‫אל תיתנו להם מזון ושתייה,
‫עד שאחליט מה לעשות בהם.
‫לוחמים!
‫אנו נלחמים עם קסמים וזיעה!
‫האוכל מוכן, כולם לצאת!
‫האוכל מוכן.
‫בבקשה, איפה שאר האוכל?
‫הערב אין מקום לגרגרנות.
‫כן,
‫שני אנשים יחלקו דייסה ולחמניית שעועית.
‫זה בלתי אפשרי.
‫האדונית שלנו, קיטאן, ‫שלחה אותנו לתת לכם את האוכל.
‫אז מה? תחזרו ותגידו לה
‫שאני, גבוטיג'ה, אמרתי
‫שדייסה ולחמניית שעועית
‫לא מספיקים כדי להשביע אדם אחד.
‫שלא לדבר על לבקש משני אנשים
‫לחלוק דייסה תירס ולחמניית שעועית.
‫זה לא בסדר. ‫-טוב.
‫אין בעיה.
‫נעביר את המסר שלך.
‫אמרתי שזה בלתי אפשרי.
‫נכון?
‫טוב.
‫מי אמר לבנות להחזיר לי את האוכל?
‫כולכם חירשים?
‫הם לא חירשים.
‫זה אני.
‫אתה? ‫-כן.
‫אפילו חבריך במחנה השני לא רטנו,
‫ואתה מתלונן.
‫הוא התעשת?
‫הוא קצת עקשן.
‫אולי אתם צריכים להרוג אותי,
‫כי אני לא אשתוק.
‫לא אפסיק להגיד את האמת.
‫להילחם על בטן ריקה
‫ולהניף חרבות בבריאות לקויה,
‫זה לא מה שאודודווה רוצה.
‫יש לך עדיין אומץ לדבר?
‫השפתיים שלך עדיין פולטות מילים?
‫אם אתה מתעקש להיות עקשן,
‫גם אני לא ארחם עליך.
‫ואם תדחוף אותי לקצה,
‫אתן פקודה שיוציאו אותך להורג.
‫אם אמות, אגיע לגן העדן שלי.
‫כל הכבוד.
‫האדונית שלנו אמרה לי ‫לתת את התפוזים האלה לגבוטיג'ה.
‫סליחה.
‫שב.
‫אני מעדיף לעמוד.
‫אבל אני מתעקשת שתשב איתי.
‫תודה.
‫בכל פעם שאנחנו רואים חולדה
‫ששואגת במפגש של טיגריסים,
‫אנחנו צריכים לשבח אותה.
‫זאת אני.
‫דווקא אתה,
‫אתה לא פוחד בכלל?
‫דיברת אליי בלי שמץ של כבוד.
‫מה שהממונים עליך לא מעזים לעשות.
‫אתה אדם אמיץ.
‫אני מצטער.
‫לא התכוונתי לזלזל בך.
‫אני מתעב רמאות.
‫מבחינתי,
‫מלבד הבורא שלי
‫אני יכול להתייצב מול כל אחד ‫כשאני מרגיש מרומה.
‫מה שרע תמיד ייחשב רע.
‫אם חושבים על זה,
‫זה לא מה שאתה חושב.
‫לא הייתה מספיק דייסה,
‫ולא רציתי שכולכם תלכו לישון רעבים,
‫ולכן אמרתי להן להגיש את מה שיש,
‫מתוך מחשבה שעם הזריחה,
‫כולכם תקבלו מנות כפולות.
‫לא ידעתי את זה.
‫ברור שהייתה אי-הבנה.
‫בבקשה, אל תכעסי. ‫-קום, בבקשה!
‫לכעוס? אני לא כועסת.
‫למעשה, עכשיו נהיית חשוב לי יותר.
‫וכדי להוכיח לך שאני לא כועסת,
‫אתה רוצה להיות חבר שלי?
‫חבר?
‫- ממלכת אג'ה -
‫זה לא ברור, עם כל אלה,
‫מי מעז להגיד שאין מספיק?
‫אם מישהו יגיד שהם לא מספיקים,
‫הוא בעצמו לא מספיק לעולם.
‫אני חושב שזה קטן. ‫-זה לא קטן.
‫אני מקווה שאתה יודע
‫שאם אישה מתחתנת בגלל כסף…
‫כן. ‫-היא תתחתן איתך בגלל אוכל.
‫כשאתה נותן לילדים חטיפים באופן קבוע, ‫אתה נהיה חבר טוב שלהם.
‫מה שהבאנו זה כלום?
‫מה כל אלה? ‫-יש לנו פה די והותר.
‫או שנלך הביתה ונביא עוד?
‫לא, יש פה מספיק.
‫זה מספיק? ‫-כן.
‫החותנת שלנו פה.
‫ברוכה הבאה, אימא.
‫-החתן שלי לעתיד.
‫החתן שלי לעתיד, קום. ‫אל תתפלש עם היופי שלך בבוץ.
‫תודה, אימא.
‫החקלאי הדגול. ‫-תודה, אימא.
‫תודה, אימא.
‫כי כל עוד המעדר והאדמה בתיאום טוב,
‫אני בטוחה שלא יחסר לחקלאי הדגול.
‫אימא, אני מוצף אושר והראש שלי מתנפח.
‫העיניים שלי לא רק דומעות.
‫אל תיתן לראש שלך להתנפח יותר מדי,
‫כי החבר שלך עלול לשבור אותו עם בול עץ.
‫אני? אני לא מסוגל. ‫-אתה לא מסוגל?
‫על מה שאמרת אתן לך פקעת בטטה.
‫וואו! אני מודה לך. ‫-אפילו הודית לי?
‫אוסיף עוד פקעת.
‫אני מודה לך שוב. ‫-אם תפגין עוד הכרת תודה,
‫אתן לך עוד בטטות.
‫אני אודה לך לנצח. ‫-מספיק.
‫צריך לדעת גם מתי להפסיק.
‫תודה, אימא.
‫מה עם אשתך לעתיד? מקווה שפגשת אותה בבית.
‫אימא, היינו פה כל הבוקר,
‫אבל אף אחד לא בא אלינו. לא ראינו אף אחד.
‫אף אחד.
‫זה לא ייתכן.
‫למה?
‫לאן היא הלכה?
‫אני כבר חוזרת.
‫אימא, דרך אגב…
‫כל אלה שלך.
‫כל אלה שלי?
‫כן, אימא.
‫הם שייכים לי? ‫-כן, כולם שלך.
‫ואמרתם שאף אחד לא בא אליכם?
‫מיד יבואו אליכם. ‫-תודה, אימא.
‫אני כבר חוזרת.
‫ידידי, תהיה אסיר תודה לי.
‫ברכותיי! ‫-ידידי, תהיה אסיר תודה לי.
‫ברכותיי. ‫-ידידי, תברך אותי, בבקשה.
‫ידידי, בבקשה, תשבח אותי.
‫תשבח אותי.
‫חקלאי שלא גווע כל השנה. ‫-כן…
‫עם יבול הבטטות הכי גדול.
‫עם הבננות הכי גדולות. ‫-כן…
‫והחקלאי הכי חרוץ!
‫ידידי, זה יותר ממה שציפיתי.
‫ידידי, מספיק עם ההספדים,
‫כדי שלא תירה אותי כמו כדור. ‫-אני לא יכול.
‫אבל תעשה לי טובה, תקרא לי "אל הרעם".
‫אבל אתה לא סנגו. ‫-בבקשה, תן לי לנשוף אש.
‫אל תנשוף אש.
‫אהה! ‫-אתה לא יכול…
‫שלום, מר "בעל לעתיד".
‫עם השפתיים המגודלות שלך.
‫אדם בלי שכל שמחפש את מה שלא אבד.
‫כזו נשמה חסרת תכלית… ‫-מה?
‫שקמה כל בוקר כדי לעשות עסקים לא רווחיים.
‫נווד חסר תועלת. ‫-ג'יטוני?
‫אימא, בבקשה, אל תתערבי.
‫למה את עושה את זה? ‫-אני מתחננת.
‫שיקשיב למילים שהחרישו את הסנאי.
‫אג'יטוני, גם אם את לא מכבדת את החבר שלי,
‫את צריכה לתת לי קצת כבוד.
‫את לא רואה שאני עומד פה?
‫אני רואה אותך.
‫אלמלא היית השותף שלו, לא היית נעלב כל כך.
‫שני טמבלים חסרי שכל שמסתובבים יחד.
‫שני ליצנים שצועדים בסך.
‫שניכם מטומטמים.
‫עכשיו הטיפשות שלכם הרקיעה שחקים,
‫ואין לי ספק שהיא תבייש את שניכם.
‫אני לא עומד בזה יותר.
‫בטח שאתה לא עומד בזה.
‫זה בכוח? אמרתי שאני לא רוצה אותך כבעל.
‫לכו הביתה. ‫-ג'יטוני, מה יש לך?
‫החתנים שלי… ‫-אימא…
‫זו רק הקנטה של אוהבים.
‫בוא… מאייגון, סבלנות.
‫חכה לי, אני אלך לדבר איתה.
‫אולי תחזיקי גם אותי, אימא.
‫אל תיתן לו ללכת עם המתנות. ‫-חכי לי, בבקשה.
‫ג'יטוני!
‫היחיד שיכול לפגוע בנו ולשמח אותנו,
‫ובואש יכול להרוג תרנגולת רק בשביל הספורט,
‫ואלוהים בהחלט מבין הכול.
‫מה בדיוק אלוהים מבין?
‫אם את נותנת לילד מטלה, ‫הוא לא מעז להיכשל בה.
‫מי הם שיסרבו לפקודה ישירה?
‫מי הם חושבים שהם?
‫אני מבינה אותך, בעלי.
‫אנחנו רק מפחידים ילדים עם המטה המקודש,
‫אנחנו לא באמת מכים אותם בעזרתו.
‫סלח להם.
‫תודה רבה.
‫שהאלים לא ישכחו גם אותך.
‫תודה.
‫אל תודה בי, תודה לגבוטיג'ה.
‫בזכותו יש לנו שתי דייסות לכל אחד.
‫אחרת לא הייתי יכול ‫להביא לכם את כל האוכל הזה.
‫גבוטיג'ה? איך גבוטיג'ה?
‫הוא אחראי על האוכל עכשיו?
‫כן. קיטאן הטילה עליו להגיש לנו אוכל.
‫לא הענשת אותם מספיק?
‫תסלח להם.
‫שמעתי אותך.
‫תודה.
‫יש בעיה?
‫אניפונטו, את יכולה ללכת.
‫מה קרה? מה הבעיה?
‫החוצה!
‫אתם מתארים לעצמכם?
‫רק כי אנחנו לא במחנה, דברים יצאו משליטה?
‫תראו, מי מהחדשים נקרא גבוטיג'ה?
‫מוות!
‫תחזירו את האוכל לפה.
‫אמרתי לכם להחזיר את האוכל לפה.
‫תכניסו אותו לפה!
‫יופי.
‫והינוו,
‫אני כלאתי אותם, ויש לך אומץ לתת להם אוכל?
‫אין שום בעיה.
‫זבוב תמיד מת במקום שבו יש יין דקלים.
‫שלושתכם תשתחררו.
‫אבל תהרגו אותו בעצמכם.
‫תקשרו אותו באמצע זירת האימונים.
‫לוחמים!
‫אנו נלחמים עם קסמים וזיעה!
‫בבקשה, תצילו אותי.
‫בבקשה, תעזרו לי… ‫-סתום את הפה!
‫הילד הזה לא מודע לחומרת הפשע שלו.
‫תגבירו את האש.
‫בבקשה!
‫בבקשה, הצילו! רחמים!
‫אני לא עומד בכאב!
‫בבקשה!
‫בבקשה, אל תגבירו את האש.
‫אני לא עומד בכאב!
‫בבקשה!
‫מה סיבת המוות שלו? ‫-מוות.
‫איזה כלב העז להיכנס ‫למאורת טיגריס כדי להרוג את הגור שלו?
‫אמרו לנו שהוא פגע באוגונדיג'י, ‫והוא גער בו.
‫אוגונדיג'י, בנו של אוגונרוגבה, ‫אתה מרושע מדי.
‫נער שכל הכפר שלח כדי שילמד ממך,
‫הענשת אותו למוות.
‫הוא מת? ‫-הוא מת.
‫מי הביא את הגופה שלו?
‫כמה מהחיילים של אוגונדיג'י.
‫למה לא קשרתם והכיתם אותם?
‫שיער יכול לצמוח בתוך אש?
‫מי מעז להתעמת איתם?
‫המלך מודע לזה? ‫-לא. הוא עדיין לא יודע.
‫אבל צריך ליידע אותו.
‫בואו נלך.
‫האין הוא הסיבה ‫שאג'יטוני המיטרה עליי עלבונות?
‫כן, זה הוא.
‫אג'יטוני הגיעה הרגע.
‫היא פה.
‫מי שרף את אהובי?
‫מי הוריד את הבגדים שאני לובשת?
‫מי הפשיט אותי?
‫מי גילח את העז?
‫מי ייבש את הנהר והבריח את הדגים?
‫בבקשה, אל תיתנו לי להשתגע. ‫בבקשה, תעירו אותי.
‫תעירו אותי! והינוו!
‫תנו לי למות איתו!
‫את לא יכולה ללכת איתו.
‫תעזרו לי.
‫תנו לי למות איתו. ‫-טוני, זה בסדר.
‫- ממלכת באנוו -
‫מלכים, אני מברך את כולכם.
‫כולכם סמלים חשובים ברחבי הארץ.
‫אם נשלח ילד לבצע מטלה,
‫והילד יבצע אותה,
‫אנחנו צריכים להעריך ילד כזה. ‫-כן.
‫מן הראוי שנדאג לו.
‫לכן הזמנתי אתכם לפגישה הזאת.
‫אוגונדיג'י, בנו של אוגונרוגבה,
‫רוצה לחגוג את פסטיבל האורי.
‫שמענו עליו. ‫-שמעתם עליו.
‫אוגונדיג'י עשה לי טובה גדולה, ‫ואגמול לו על מעשיו הטובים.
‫אתן לו ארבעה סוסים חזקים במתנה.
‫כן, אלמלא הוא, הייתי נהיה מלך מת.
‫העמדת הפנים הייתה נגמרת, ‫ובעל הכתר היה בא לקחת אותו.
‫אתה זכאי לכתר שאתה חובש?
‫זאת הדרך שאתם רוצים ללכת בה?
‫אם זאת הדרך שאתם רוצים,
‫כולנו שטים באותה סירה.
‫אף אחד מכם לא זכאי לתפקיד שלו.
‫כולכם חטפתם אותו. ‫אוגונדיג'י חטף אותו בשביל כולכם.
‫זה נכון, הוא צודק.
‫אבל אדם דובר אמת יכול לצבור הון?
‫שלא נעליב את עצמנו. ‫-אנחנו רק מזכירים לעצמנו.
‫אתם מתארים לעצמכם?
‫בבקשה, סיימנו את השיחה והגענו להסכמות.
‫אל תמשיכו לבהות באוכל, בואו נאכל.
‫באמת? ‫-בואו נאכל.
‫הוד מעלתך, זו אנטילופה או פנינייה?
‫זו פנינייה.
‫זו פנינייה כי כך אמרתי.
‫אני מברך את בעל הבית לפני שאני נכנס.
‫אבואלה, שומר הסף של אולודומארה, ‫אני מברך אותך לשלום.
‫אלגירי, אני מברך אותך לשלום.
‫תתעוררו עם ראשיכם.
‫תתעוררו עם חושיכם.
‫כאשר אם קוראת, הילד עונה.
‫כאשר האלים מסמנים, הכהן עונה.
‫אם הכהן מזמן את הרוח, הרוח תצא.
‫היום הקרבתי עז, קבלו אותה.
‫הקרבתי טלה,
‫כל מה שאני אומר חייב לקרות.
‫אלגירי!
‫זה טוב.
‫תודה, אני אסיר תודה.
‫עכשיו,
‫תגידי להם כל מה שאת רוצה עם הפה.
‫תתחילי להגיד להם.
‫תתחילי!
‫בבקשה, אלגירי,
‫בואי תעזרי לי.
‫בואי תילחמי למעני.
‫אוגונדיג'י לקח ממני דבר יקר.
‫הוא רימה את בית אלגבדה הקטן.
‫הוא חשב שכפר אלאג'ה הוא כפר קטן, ‫והוא ניצל אותנו.
‫אלגירי, בבקשה,
‫תעזרי לי ותילחמי למעני.
‫תזדרזי, לכי לבית של אוגונדיג'י ‫ותהרגי את אשתו.
‫כי הוא הרג את אהובי,
‫ואם גם אשתו תמות, זה לא יהיה פשע.
‫כל מה שהיא אמרה חייב לקרות.
‫עכשיו לכי.
‫אמרתי, לכי!
‫אתה כל כך פוחד?
‫הרי אתה בחור נאה.
‫ואבא שלי לא יישא אותי לאישה,
‫ולא אהיה רווקה לנצח.
‫תקשיבי, אירוינוגונקיטאן.
‫אני לא דואג לעצמי.
‫אני דואג לך.
‫כי אני לא רוצה שתריבי עם אביך.
‫לכן אמרתי שאנחנו צריכים להתקדם לאט.
‫כן, אבל אבי לא בבית כרגע.
‫וכשראית שהוא לא בבית,
‫היית צריך לבוא לשחק איתי קצת.
‫צריך להתאזר בסבלנות בכל דבר…
‫שלום, אימא.
‫ברוכה הבאה, אימא.
‫אני מקווה שאני לא בצרות.
‫אימא… מה הבעיה?
‫את באמת שואלת אותי?
‫מה הבחור הצעיר הזה עושה פה?
‫בחור צעיר?
‫את מתכוונת לגבוטיג'ה? ‫-לא.
‫אני מתכוונת ל"גבוטוגון",
‫כי לא ברור לי למה הוא פה.
‫את יודעת שאסור שאבא שלך יראה אותו פה.
‫שמעתי אותך.
‫כדאי לך להקשיב.
‫כי אורח מכובד יודע לא להתערב.
‫אני מקווה שלא הייתה בעיה. ‫-לא, בוא נלך.
‫טאבו!
‫צאצא של נשר לא מת בנוכחותו.
‫אני החתולה של הזקן, ואני לא מזון לילד.
‫מי שמכה ילד של בת ים לא יחזור בריא ושלם.
‫מאיפה אתם, שדי כזב?
‫אתם חולי ואני מוות.
‫חולי ומוות הם לא חברים.
‫כשהמוות מדבר, החולי שותק.
‫תסתכלו סביבכם, אתם תמותו היום.
‫בלתי אפשרי!
‫עטלף אוכל ומחרבן מהפה!
‫זה קרב גדול. ‫-חדל אש!
‫אבק השריפה אמור להפסיק לעבוד.
‫המוות נהיה חסר אונים ‫כשיודעים את הזהות שלו.
‫עטלפים לא מטילים ביצים.
‫עץ טיק גדול, הרובים שלהם שייכים לך, ‫ואסור לך לבגוד בי.
‫תזכור שנשבעתי לך עם מצ'טה.
‫עץ טיק גדול, ‫עכשיו, תשנה את הרובים שלהם בשבילי.
‫- ממלכת לרנילה -
‫לעמודי הבית שלי, אני הולך למלחמה!
‫אלי הרעם, הגיע הזמן למלחמה!
‫הגיע הזמן למלחמה.
‫הנה הוא, תבוא להציל אותי, בבקשה.
‫אסהאבי?
‫מה זה?
‫במי אתה נלחם?
‫באיזה כפר אתה נלחם?
‫אלסון קראו למלחמה!
‫הם חייבים לראות מלחמה.
‫אחי, אסור למכשפה לאכול כסף
‫ולאסו אסור לאכול שמן קוקוס.
‫אתה יודע שזה הכפר של חמותך.
‫בבקשה, תשאלי אותו,
‫כי אני לא יודעת ‫מי הטיל עליו את המטלה הטיפשית,
‫את המטלה חסרת הרגישות, תעזרי לי.
‫תעזרי לי להגיד לו שאם נזרוק אבנים לשוק,
‫הן בטח ינחתו על חברים ועל בני משפחה שם.
‫אני עדיין אמורה לסבול כשיש לי גבר כזה?
‫אם אבא שלי ישמע על זה, ‫מה את חושבת שהוא יגיד?
‫מורונמובו, למה עשית את זה,
‫כשאתה יודע שמאז שאימא שלי מתה,
‫אין שום דבר שאני יכול לעשות בשביל אסהאבי?
‫אדם כמוני יסכים להילחם במלחמה ואז לסגת?
‫אני, גבוגונמי!
‫אני, גבוגונמי! גבוגונמי! בן המלחמה!
‫אני בן המלחמה והקסמים!
‫אני, בנו של אוגון לגבדה,
‫מכופף הברזל.
‫זה שדוקר בלי להתנצל.
‫זה שנלחם כמו הסופה.
‫זה שעורם מלחמות בערמות כמו בטטות.
‫זה טירוף או חוסר שפיות?
‫אדון!
‫אנחנו לא חברים!
‫אנחנו לא באותה רמה!
‫מעולם לא היינו באותו קנה מידה.
‫כלב יכול לכשכש בזנב רק לחברו.
‫מתי נהיית כזה?
‫איך אתה מעז?
‫אני שר שיר של לוחמים,
‫ואתה נסוג כמו פחדן.
‫נתתי לך מטלה, ולא הצלחת לבצע אותה.
‫הבכת אותי מול האנשים שאוהבים אותי.
‫הפכת את עצמך לחבר וליריב.
‫רגל אחת בפנים ורגל אחת בחוץ.
‫תקשיב, חשבתי שאוכל להתרברב בך.
‫אני מתבייש בך.
‫אבא, אדוני, בבקשה, יש… ‫-שקט!
‫אני מדבר ואתה מעז להפריע.
‫תסביר לי!
‫למה אתה חושב שאתה יכול להתגרות בי?
‫גבוגומי!
‫הפרת את הפקודה שלי.
‫אתה תתחרט על זה.
‫רחם עליי, אדון.
‫בעלי,
‫אתה צריך להחליט.
‫אלוהים בירך אותנו בדי והותר.
‫בוא נעזוב את אוגונדיג'י.
‫אז זה אתה? ‫-שלום, אדוני.
‫אני?
‫שמעתי שאתה זה
‫שנלחם באויבים שבאו לבית המצביא.
‫אדוני…
‫רק הלכתי בעקבותיך.
‫בעלי,
‫כבר סיימת עם גבוטיג'ה?
‫כן, סיימתי איתו.
‫הנחתי שתיתן לו מתנה קטנה.
‫כי למען האמת, הבחור הזה עשה עבודה מצוינת.
‫שאכרות לעצמי את הראש בשבילו?
‫בבקשה, אל תכעס.
‫כיבדת אותי ואני מרוצה ממך.
‫תסתכל עליי. אני אתן לך קסמים.
‫אם מישהו גר בסאקי 20 שנה, ‫זה לא אומר שיש לו קסמים.
‫אם הוא נשאר באיג'בו 30 חודשים, ‫זה לא אומר שהוא לא יכול לקלל אנשים.
‫אם אתה לא נחוש בדעתך להשיג קסמים, ‫לעולם לא תדע כוח.
‫באתי למאורת הלוחמים ‫ולמדתי על מלחמה וקסמים. יש לי…
‫תראה, יש לי המון קסמים!
‫יש לי קסמים מסוכנים.
‫במאורת הלוחמים הזו,
‫אחרי המצביא הדגול שלנו, אוגונדיג'י,
‫ואגמו, המתנקש במסכה,
‫מעולם לא היה לוחם כמוני, ‫גבוגונמי, בארץ הזאת.
‫אני, גבוגונמי, ילד המלחמה, ‫בנו של אוגונלגבדה, מכופף הברזל…
‫זה שעורם מלחמות בערמות כמו בטטות.
‫אנחנו צריכים להכיר כראוי.
‫טוב. ‫-כן.
‫מה לגבי המקרה של גבוגונמי?
‫הוא מחכה בחוץ כל הבוקר.
‫בבקשה, תסלח לו. ‫-לסלוח למי?
‫מי הוא חושב שהוא?
‫עוד לא החלטתי מה לעשות עם גבוגונמי.
‫בסדר.
‫מה עם האוכל שלך? סיימנו לבשל.
‫אני רוצה לאכול תשעה שבלולים אחה"צ.
‫תשעה שבלולים, ‫למרות המאמץ שהשקענו בהכנת האוכל?
‫מה אמרת? ‫-לא אמרתי כלום.
‫איפה האדון, הוא סיים?
‫הוא הלך לחדר שלו ברגע שסיים לדבר איתי.
‫מי שחי עם אדם ולא מכיר את אופיו ‫הוא האויב שלו.
‫אתה יכול ללכת, אבל תבוא להיפגש איתי בקרוב.
‫טוב, אדוני. תודה.
‫יש לי גורל של אדם חשוב.
‫אלה מי קוקוס. מי קוקוס לא דולפים.
‫זה אדון. שחייך יהיו מתוקים יותר מאדון.
‫העז תסלק את המוות והחולי שלך.
‫אני מאמץ את העושר ודוחה את האומללות.
‫תאכל את זה.
‫הוא לא יודע שזה הראש.
‫גבוטיג'ה!
‫כל דבר שמתחיל חייב להסתיים.
‫מה שנראה קשה, כעת הוא נחלת העבר.
‫אבל למען האמת, אהובי, היום
‫היית גדול מהחיים. ‫-באמת?
‫אתה יודע שאף אחד לא עשה את מה שעשית היום?
‫באמת? ‫-כל כך התגאיתי בך!
‫רק אבא שלי מחזיק בשיא הזה.
‫איך עשית את זה?
‫אני לוחם, ואני צריך להתנהג בהתאם.
‫אתה חייב לאלף את עץ האירוקו ‫לפני שיהיה גבוה מדי.
‫מה הוא עשה בכלל?
‫רק כי הוא הציל את אשתי,
‫העמיתים שלו מתייחסים אליו כמו מלך.
‫אוגונדיג'י!
‫הילדים היום הם כמו נחשים, ‫אי אפשר לסמוך עליהם.
‫תעשה משהו בעניין.
‫אל תתייחס לזה בקלות ראש.
‫באת משושלת של לוחמים?
‫לא, אין לוחמים בשבט שלי.
‫לגבאי זה השם של אבי.
‫הצילו!
‫- ממלכת איוון -
‫עץ אקי גדול, תחביא את הבן שלי.
‫עץ גהמר גדול…
‫המוות של אבי
‫השפיע על היבטים רבים בחיי.
‫תרנגולות ביתיות וציפורי שיחים ‫לא נולדו באותם תנאים.
‫זאת הסיבה
‫שהחלטתי שאני חייב ללמוד להילחם.
‫וכשאהיה לוחם,
‫אשאל את האויב על המוות של לגבאי!
‫אנקום את מותם של תושבי איוון.
‫זה שרוקד כשמדברים על מלחמה,
‫ששמח לשמוע מלחמה כמו ציפור דרור.
‫איך יצאת מהעץ ביום ההוא?
‫כל נצר לשושלת לגבאי
‫מכיר את העצים בשמותיהם.
‫מגלפים ועצים הם חברים תחת שבועה.
‫הבחור הזה כבש לי את הלב.
‫תסתכל עליי!
‫אני אעשה ממך לוחם.
‫אני, גבוגונמי, שאף אחד לא יעז לנסות אותי.
‫אני, גבוגונמי, בנו של אוגון לגבדה,
‫מכופף הברזל.
‫זה שמכה בלי להתנצל, שלאומץ שלו אין גבול.
‫זה שעורם מלחמות בערמות כמו בטטות.
‫זה טירוף או חוסר שפיות?
‫תסתכל עליי. אתה לא יכול ללכת עכשיו. ‫אני אתן לך קסם חזק.
‫קוראים לו "כשהקרב קשה". ‫-אדוני, אני ממש אסיר תודה.
‫אני אשמח.
‫גבוטיג'ה!
‫שמעתי שאתה יכול להתמודד ‫עם מזג האוויר הקשה ביותר.
‫אומרים שהיית אמור לעלות בדרגה.
‫אבל אף אחד לא יכול לעבור בלי מבחן.
‫כן, כי רק מי שחזק ואמיץ
‫יכול להיקרא לוחם.
‫תודה, חכם.
‫המבחן נערך בשלושה שלבים.
‫תברך את עצמך אם תצליח בכל השלושה.
‫במבחן הראשון,
‫אתה וגבוגונמי תילחמו עד המוות כאן, ‫בשטח האימונים שלי.
‫לוחם!
‫אנו נלחמים עם קסמים וזיעה!
‫אוגונדיג'י!
‫חקלאי שלוקח מזון אל הטבע,
‫עושה את זה לא בשביל המסע הלוך,
‫אלא בשביל המסע חזרה הביתה.
‫בני.
‫חכם. ‫-אופייך הבליט אותך.
‫תראה, המלך שולח ‫רק את העבד האהוב עליו למשימות.
‫העבד שמבצע את משימות המלך בהצלחה
‫יתוגמל היטב.
‫המבחן שמצפה לך…
‫הוא מבחן שמביא קידום.
‫אם תצליח, תקודם.
‫אבל איש חכם,
‫למה אני מתבקש להילחם בגבוגונמי?
‫בני,
‫אוגונדיג'י עושה כרצונו כמו אל.
‫והוא מלא פלאים כמו זיקית.
‫באשר לגבוגונמי,
‫הוא המוות.
‫הוא המוות שהורג בנקמה.
‫אדם דמוי שד שנלחם כמו לחש קסם.
‫איש חכם! זה אומר שהמוות שלי קרב.
‫בני, המוות עדיין לא כאן…
‫וזה לא נועד להפחיד אותך.
‫תיארתי את המצב כפי שהוא.
‫אבל…
‫האפרוח שיקרא כתרנגול ‫לעולם לא יהיה טרף לנץ.
‫לילה טוב.
‫אוגונדיג'י באמת כל כך מרושע?
‫אין שם אחר לאדם מרושע, הוא פשוט מרושע.
‫אוגונדיג'י פשוט אוהב לספק את האגו שלו.
‫הוא מנצל אנשים אבל מגן על שלו.
‫אוגונדיג'י לא מציע. הוא רק נותן פקודות.
‫אנחנו יודעים שעשית משהו שהוא לא אוהב, ‫אבל מה בדיוק הפשע של גבוטיג'ה?
‫גבוטיג'ה לא עשה כלום,
‫אוגונדיג'י לא מרוצה ‫שכולם מהללים את גבוטיג'ה.
‫אוגונדיג'י אוהב להיות במרכז תשומת הלב.
‫אוגונדיג'י רק רוצה ‫לשלוח את הילד למותו בטרם עת.
‫למה לגמול על מעשים טובים ברוע?
‫למרות כל מה שאמרת שהבחור עשה בשבילו…
‫הוא בכל זאת הורה להרוג אותו. ‫-כן.
‫ואני חייב לציית לפקודתו…
‫כי נלחמתי בקרבות שלא נשלחתי אליהם,
‫בלי להזכיר את הקרב שנועד רק לי.
‫עדיף שלא אסרב לפקודתו בפעם השנייה.
‫אני לא שש להשתמש בידיי
‫כדי להרוג את הבחור שקורא לי "אבא".
‫מלחמה היא כאב.
‫תיעלם!
‫עץ אומו גדול,
‫אני רואה אותך, אני מכיר את השושלת שלך.
‫אמרת להם לא לגלף ממך, ‫אבל הם גילפו ממך נשק.
‫ביקשת מהם לא לגלף ממך תופים, ‫אבל הם עשו זאת והתופים נקרעו.
‫אומו! הוא הכניע את המוות.
‫בתוכו אתה חייב…
‫גבוגונמי!
‫-אבא שלי.
‫גבוגונמי, אבא שלי.
‫אבא שלי! גבוגונמי!
‫בוא הנה.
‫אתה הבן שלי,
‫ולכן התחברתי איתך בשבועה.
‫תראה בי אבא שלך.
‫אני אתמוך בך כמו אבא.
‫אתה עכשיו אחי בדם,
‫ולעולם לא אתן שיקרה לך משהו רע,
‫קטן ככל שיהיה, כי אתה עכשיו דם מדמי.
‫אבא שלי! גבוגונמי!
‫גבוגונמי!
‫גבוגונמי הלוחם הדגול!
‫גבוגונמי החזק!
‫- ממלכת אילודון -
‫הייתם מאמינים שמה שאוגונדיג'י ציפה
‫זה לא מה שקרה?
‫אני מרוצה מאוד מהתוצאה.
‫באמת? ‫-כן, אני מרוצה.
‫אתם לא יודעים שגבוגונמי הוא אדם נורא?
‫נתתי לו משימה והוא סירב.
‫הוא העז להמרות את פיו ‫של אוגונדיג'י באותה משימה.
‫כן. לא מגנים אותו עכשיו?
‫גינו אותו.
‫גם אם הוא זוחל, הוא בגן עדן עכשיו.
‫בבקשה, הוד מעלתך, איפה הבת שלך, מורונמובו?
‫היא בחדר שלה, מתייפחת בבכי.
‫היא חזרה לגור בבית?
‫כן, היא חזרה הביתה,
‫אין טעם שהיא תחזור לפה כי בעלה מת.
‫נתתי את ההוראה. ‫הוריתי לה לחזור לארמון שלי.
‫אם היא תישאר שם, ‫עלולים לנסות לחתן אותה עם גבר אחר,
‫ואני לא מעוניין בשטות שכזו.
‫אם כך, עלינו להיזהר בדברינו.
‫בארמון שלי? אף אחד לא יכול ‫לשנות את ההוראה שלי.
‫לגבוגונמי לא היה אף קסם.
‫תראו באיזו קלות גבוטיג'ה הרג אותו.
‫בחור בגילו, שיכול היה להיות בנו.
‫בשביל מה הוא צבר כסף?
‫הוא טען שהוא לחם במלחמות.
‫צבר כסף לשווא. ‫-כן, הוא לא עשה שום דבר.
‫כולכם בין האנשים המרושעים של העולם.
‫אתם הרשעים שמאחורי המסכה.
‫גם אם כולם לועגים למוות שלו,
‫זה לא היה צריך לקרות לכולכם.
‫כמה עלוב.
‫אבי, למרות כל מה שעשה למענכם,
‫החתן שלך, לצורך העניין. ‫-מי החותן שלו?
‫נתתי לו את הבת שלי? ‫לא הזהרתי אותך שלא תתחתני איתו?
‫הזהרתי אותך, אבל התחתנת איתו והוא מת.
‫הבאת את זה על עצמך.
‫אמרת לי לא להתחתן איתו? ‫-כן.
‫לכן הרגת אותו?
‫אני אוגונדיג'י? או שאני גבוטיג'ה?
‫אני רוצח שכיר?
‫אני לא הורג אנשים, אני מלך.
‫עכשיו, צאי מפה!
‫יורשת העצר אויניקה. ‫-הוד מעלתך.
‫תגידי לאוגונדיג'י לתת לנו לוחם חזק אחר
‫שיעשה כדברינו.
‫לא כמו גבוגונמי.
‫הוא חייב להיות אדם שנוכל לשלוט בו.
‫בואו נדגיש את עניין השליטה. ‫-תשכחו ממנו.
‫המבחן השני!
‫אתה תישן בארון קבורה ‫במשך שבעה ימים בלי מזון ומים!
‫מה זה?
‫למה הם מנסים לשים אותי
‫במצב של מת?
‫ולמשך שבעה ימים?
‫בארון קבורה? כשאני לא מת?
‫מספיק, אהובי.
‫לוחם הססן לא יכול להיות לוחם.
‫לוחם שמפגין פחד נקרא פחדן.
‫חקלאי עצלן לא יסיים לנטוע ‫עד שנגמרת העונה הגשומה.
‫וזה שאין לו צמחים לקצור,
‫לא יהיה לו כסף במהלך השנה.
‫אל תהיה הססן ואל תהיה פחדן ועצלן.
‫תתמקד במטרה.
‫מוות היום, עושר מחר…
‫אם נמות היום,
‫איך ניהנה מהעושר שיגיע מחר?
‫תקשיבי, לא נראה לי שאני רוצה ‫לעשות את זה יותר.
‫אולי נקרא למתנקש במסכה, אגמו, שיהרוג אותי.
‫לא!
‫בעזרת האלים לעולם לא תיתקל באגמו.
‫אתה כבר לא אוהב אותי?
‫למה לדבר כך כשאת יודעת שאני אוהב?
‫תדעי לך שאת כל מה שנשאר לי בעולם.
‫אני אוהב אותך יותר ‫ממה שאת יכולה לדמיין, קיטאן.
‫אם ככה…
‫אז אתה חושב שאוגונדיג'י
‫ייתן את ידה של בתו היחידה לפחדן כמוך?
‫בסדר.
‫שמעתי אותך.
‫אם ככה את רוצה את זה…
‫אני מוכן לעשות כל מה שתרצי.
‫אני מוכן לעשות כל מה שירצה אותך.
‫למקרה שלא אשרוד…
‫בבקשה, תשמרי על עצמך.
‫יש שתי תוצאות אפשריות לגלגול.
‫מצליחים ונעמדים…
‫או נכשלים ונופלים.
‫אם אפול, תזכרי את אהבתי אלייך, קיטאן.
‫בעזרת האלים,
‫אתה לא תיפול.
‫הילדה שדומה לי כמו שתי טיפות מים.
‫הילדה שמשתתפת במלחמה.
‫זו שנלחמת בלי להסתכל אחורה.
‫זו שהולכת לאורך נהר המלך.
‫בת שלי, הכול בסדר?
‫אימא…
‫הוא נעול בארון הקבורה ‫כבר שלושה ימים בלי מזון או מים.
‫אימא, הוא באמת צריך ‫להיות בפנים שבעה ימים מלאים?
‫אירוינוגונקיטאן. ‫-אימא שלי.
‫אני מקווה שאת לא מאוהבת.
‫אימא, תפסיקי לענות על השאלות שלי בשאלות.
‫שאלתי אם הוא צריך להיות בפנים שבעה ימים.
‫כן, זו חובה.
‫כן…
‫כי הוא רוצה קידום, ‫והוא חייב לשלם את המחיר.
‫כן, נתראה אחר כך.
‫זה לא הוגן,
‫לפחות שיאפשרו לו לשתות מים
‫גם אם לא נותנים לו אוכל.
‫אהובי.
‫אטנדה מהעיר איוון.
‫הבן של מגלף עץ האירוקו.
‫בנו של חבר המשמר.
‫בנו של העץ לא סובל מכאבי ראש.
‫אסור שהכבד שלי יכאב…
‫גבוטיג'ה.
‫גבוטיג'ה!
‫אני עונה לך בשבע,
‫אני עונה לך בשמונה ו-16 קפלים.
‫אני, גבוטיג'ה, בנו של לגבאי, מגלף העץ.
‫אני בריא ושלם.
‫הוא בריא ושלם?
‫הקול שלו עדיין נשמע חזק כמו פעמון.
‫מישהו שהחזקתי בארון קבורה בלי מזון וים?
‫אין בעיה.
‫כל סוחר רוצה להרוויח על חשבון החקלאי,
‫והחקלאי צריך להתנגד.
‫אין יותר מה לעשות.
‫מאיפה מגיעים המים?
‫תגרגר מים ותירק אותם.
‫עץ אירוקו גדול! תירק אותם!
‫עץ יער חזק!
‫עץ האירוקו הגדול שמקבל קורבנות מדי יום.
‫אולוורה!
‫תזכור שנשבעתי איתך, אל תנטוש אותי.
‫עץ יארוקו גדול!
‫אירוקו גדול! עכשיו תישבר!
‫מה?
‫מה קורה פה? אני מכיר את כל העצים.
‫אני מכיר את כל כל השמות שלכם.
‫אל תפנה לי את הגב עכשיו. נשבעתי איתך.
‫אכלתי איתך.
‫איו!
‫אל תלעג לי, אל תיתן לי ‫להתרפס יותר מדי לפני שתענה לי.
‫עטלף אוכל ומחרבן מהפה שלו.
‫מים לא נשארים הרבה זמן על קליפות ביצה.
‫עכשיו תן לי לצאת!
‫איך זה עדיין קורה?
‫עץ אומו גדול, זה אתה?
‫עץ חזק, אומו גדול, אני זוכר שנשבעתי איתך.
‫אומו, אל תבגוד בי. אל תיתן לי למות פה.
‫אי אפשר לגור בבית מחומם ולהרגיש נוח.
‫שאבותיי יקבלו את כל מה שאמרתי היום.
‫עכשיו קבלו את כל מה שאמרתי לאלים שבשמיים.
‫אני מצווה על ארון הקבורה הזה להישבר!
‫גבוטיג'ה!
‫עכשיו, למבחן השלישי שלך,
‫אני רוצה להילחם בבני אלאג'ה
‫במקום שבו הם שולחים רוחות ‫כדי לתקוף את אשתי בביתי.
‫אני רוצה
‫שתשמיד אותם לגמרי.
‫ורק שלושה לוחמים צעירים יצטרפו אליך.
‫לוחמים!
‫אנו נלחמים עם קסמים וזיעה!
‫איריונוגונקיטאן.
‫זה לא פסטיבל העושר בממלכת אג'ה?
‫אבל אוגונדיג'י ביקש מאיתנו להילחם בהם
‫ולהפוך את האושר שלהם לצער.
‫למה?
‫מי עושה דבר כזה?
‫אל העושר!
‫מקור העושר.
‫אוהב הצל.
‫אתה מכה אם וילד.
‫אתה מכה את הקשישים במקום שבו זה באמת כואב.
‫אל העושר, בבקשה, אל תעניש אותנו. ‫-אמן.
‫זבחנו כדי לקבל ממך עוד. ‫-אמן.
‫אג'ה, אל תעניש את המלך שלנו ‫ותורידו אותו מהכס.
‫זבחנו כדי לקבל ממך עוד. ‫-אמן.
‫אג'ה, אל תעניש את העושר שלנו. ‫-אמן.
‫זבחנו כדי לקבל ממך עוד. ‫-אמן.
‫שלא יחסר לנו כסף לעולם. ‫-אמן.
‫שנחיה בשפע. ‫-אמן.
‫אג'ה לא נלחם. אג'ה נח בדרך לקרב.
‫אג'ה בא בשקט ובנועם.
‫שכולנו ניהנה מהשקט והשלווה של אל העושר.
‫אמן.
‫שהעושר יהיה לנו קל. ‫-אמן.
‫כיבדנו אותך, שיהיה לנו עושר.
‫אמן.
‫הצילו! תעזרו לנו!
‫אוגונדיג'י!
‫מה זה שוב?
‫עשיתי כל מה שביקשת, למה אגמו פה?
‫אגמו,
‫בבקשה, מה עשיתי לא בסדר?
‫מה עשיתי לא בסדר?
‫עשיתי כפי שציוו עליי.
‫בבקשה, אני מתחנן.
‫עצי היער הגדולים, בואו לעזרתי עכשיו!
‫אירוינוגונקיטאן,
‫את האגמו!
‫יריתי לעצמי ברגל.
‫ענק יער!
‫תקשיב לי,
‫חולדה תמיד משליכה אגוז מלך ‫כי היא לא יכולה לפצח אותו.
‫התמקחתי עם כל העצים שלוש פעמים!
‫כרתי ברית עם כל העצים שבע פעמים!
‫נשבעתי עם כולכם ומעולם לא בגדתי בכם!
‫עכשיו תורי, אל תבגדו בי.
‫נמלים עוקבות אחרי שובל שמן הדקלים.
‫עכשיו, עץ היער, קח את זה בחזרה!
‫אירוינוגונקיטאן.
‫אני לא אתן לך למות!
‫אירוינוגונקיטאן, את לא תמותי.
‫את תימלטי מהמוות הזה.
‫גבוטיג'ה. ‫-כן?
‫אהובי.
‫זמני הגיע,
‫ושום דבר לא יכול לבטל את זה.
‫למה?
‫למה שאוגונדיג'י יהפוך את בתו היחידה ‫למפלצת וינצל אותך למשימות מרושעות?
‫אוגונדיג'י הוא לא אבי הביולוגי.
‫אדיגון קוקואי הוא אבי האמיתי.
‫מצטער.
‫אוגונדיג'י
‫תקף אותנו בכפר אוניו.
‫- כפר אוניו -
‫אימא, תתעוררי, בבקשה.
‫הוא הרג את הצעירים והזקנים. ‫-אימא, בבקשה, תתעוררי.
‫הוא שרף נשים באש,
‫וקבר את בעליהן באפר.
‫אני היחידה שהוא השאיר בחיים.
‫בבקשה.
‫יש סימן על הילדה הזאת.
‫יש לי שימוש בה.
‫שקט! קח אותה הביתה.
‫הלוואי שהוא היה הורג אותי ביום ההוא,
‫במקום שאתן לו לנצל אותי ככלי לרוע.
‫התקופה שלי עם אוגונדיג'י ‫פקחה את עיניי למציאות הקשה,
‫שבה אנשים מנצלים ילדים תמימים, ‫שאינם שלהם, למזימות המרושעות שלהם.
‫אוגונדיג'י הפך אותי לשליחה של מוות.
‫הפך אותי ליצור מעורר פחד בכל הארצות.
‫הוא הפך אותי לאגמו, השד המתנקש במסכה.
‫אוגונדיג'י, ואלה שהוא עובד בשבילם,
‫הפכו אותי לשוט נגד החפים מפשע.
‫אם ידעת את כל זה, למה נשארת?
‫רציתי לעזוב…
‫אבל…
‫אהובי… ‫-אני איתך.
‫לא יכולתי לעזוב.
‫אני רק הבובה שלו.
‫הוא שולט ברוח שלי.
‫יש לו כוחות ששולטים בי,
‫ובכל פעם שהוא מזמן את רוחי,
‫אני לא יכולה לסרב.
‫וכשהבאתי לו ילד משלו,
‫הוא הסתיר אותו אצל יורשת העצר, אויניקה.
‫אויניקה?
‫הוא שולח אותי למשימות מרושעות בכל הארץ.
‫כואב לי. ‫-את תשרדי.
‫את תשרדי.
‫אהובי. ‫-אני פה איתך.
‫אני איתך.
‫קיטאן.
‫קיטאן!
‫אירוינוגונקיטאן!
‫קיטאן!
‫בלתי אפשרי!
‫תינוק בן יומו מאכילות כמה ידיים.
‫גופה לא זזה בכוח רגליה.
‫וזבוב יתיישב על חברים וזרים כאחד.
‫עכשיו, תמנעו את המוות של אגמו!
‫תמנעו אותו!
‫תמנעו…
‫אוגונדיג'י, בנו של אוגונרוגבה!
‫הגיע הזמן למלחמה.
‫קיטאן.
‫קיטאן!
‫איך זה קרה?
‫מה קרה?
‫מי הרג את אירוינוגונקיטאן?
‫בעלך עשה את זה.
‫בעלך שלח אותה למסע שלא חוזרים ממנו!
‫בעלי? ‫-כן.
‫מה זאת אומרת?
‫שלא תעז לשקר לי!
‫כלב לא יילחם בבנו.
‫הורה לעולם לא יהרוג צאצא יקר.
‫איזה הורה?
‫הורה בטלן?
‫זה הורה טוב או הורה רע?
‫זה אדם או יצור מרושע?
‫למה?
‫הוא קיבץ את כולנו כאן
‫והפך אותנו לעבדים.
‫הוא מתמרן אנשים צעירים ‫ומשתמש בהם כאוות נפשו!
‫אם מישהו מאיתנו מעז להיות חכם,
‫תמצאו דרך להסית אותנו זה נגד זה.
‫מה הוא הרוויח כשהרג את גבוגונמי?
‫מה הוא הרוויח?
‫והכול בשביל מה?
‫אנחנו שמים לב בתחילת האירועים,
‫אבל קשה יותר לראות איפה הכול ייגמר.
‫תקשיבו לי, כולם.
‫כולנו באנו לפה כדי ללמוד להילחם
‫כדי שנוכל להגן על הכפרים שלנו.
‫אבל אחרי שסיימנו ללמוד, ‫התחלנו להילחם זה בזה.
‫זה לא נכון?
‫אני רוצה לשאול אתכם…
‫מה עשתה לנו ממלכת אלאג'ה שהגיע לה כזה טבח?
‫מה עשה והינוו שהגיע לו כזה מוות?
‫צעירים, תתעוררו!
‫ילדים, קומו משנתכם!
‫אל תיתנו להם להמשיך ‫לנצל אותנו ככלים למען העשירים.
‫והנבלות האלה?
‫הם כמו כלבים שמגינים על הגורים שלהם
‫אבל טורפים את צאצאי החולדות.
‫תשאלו את כולם,
‫איפה הילדים שלכם?
‫איפה החבאתם את הילדים שלכם,
‫בזמן שאתם מסכסכים בינינו?
‫עכשיו יש לי שאלה,
‫איפה הילד הביולוגי היחיד של אוגונדיג'י?
‫בעלי? ילד איפשהו?
‫לבעלי אין ילד בשום מקום.
‫רמאי הוא לא טיפש,
‫אבל מי שנופל לתרמית הוא לא חכם.
‫של מי הילד אוגונלגה ‫שגר עם יורשת העצר אויניקה?
‫שיהיה לך טוב. ‫-אמן.
‫שתצליח. ‫-אמן.
‫שהאלים יהיו איתך. ‫-אמן.
‫שתצליח. ‫-אמן.
‫שתצטיין.
‫הנה זה.
‫תודה.
‫אני מברכת אותך, יורשת העצר אויניקה. ‫-כל טוב.
‫אמן. ‫-כל הכבוד.
‫כל הכבוד.
‫תודה ששמרת עליו יפה.
‫על לא דבר.
‫כל הכבוד.
‫איך אתם מעזים?
‫אוגונדיג'י, תגיד לי שהוא משקר.
‫אז מה?
‫גם אם זה נכון, מה כולכם תוכלו לעשות לי?
‫נבגדתי!
‫בטחתי יותר מדי!
‫אפילו כששנינו הסכמנו ‫להשתמש ברחם שלי כמקור לכוח?
‫למרות ההסכם שלנו שאשאר עקרה,
‫כדי שתוכל להיות המצביא שאתה היום!
‫מה אפשר לעשות?
‫אז מה?
‫נבגדתי!
‫שקט! אמרתי לך לשתוק!
‫מה תעשו?
‫תקשיבי, תני לי לטפל בו קודם, ‫ואז אחזור אלייך.
‫גבוטיג'ה! אתה קטן.
‫אתה קטן מדי, גבוטיג'ה.
‫עברת את הגבול, אתה חלש מדי.
‫נלחמתי בקרה, נלחמתי באלארה!
‫נלחמתי באג'רו,
‫והשמדתי את כל מגלפי העץ של איוון.
‫גבוטיג'ה! ‫-הטבח באיוון?
‫כן. ‫-אתה פלשת לכפר שלנו?
‫זאת ארץ אבותיך?
‫לוחמים, תתקפו אותו!
‫רק הממזרים שביניכם לא ילכו בעקבותיי.
‫עצור!
‫עלי מכה במכתש בכעס.
‫זוז לי מהדרך.
‫עוף כמו עלה.
‫אל תקום.
‫אפונה לא תזחל מעבר לגבול שלה.
‫אי אפשר לסחוב אותה!
‫היער הוא ביתם של עצים ענקיים.
‫היער הוא חדר של שורשים עצומים.
‫כל עצי היער, נופפו לאלים שבשמיים.
‫אני מכיר את כל שמותיכם, עכשיו בואו לעזרתי!
‫עצור!
‫בשביל לגבאי, אבי.
‫בשביל גבוגונמי, אבי הלוחם!
‫בשביל אהובתי, אירוינוגונקיטאן!
‫איש חכם,
‫מה קרה?
‫הדלעת הכי משובחת בבית נשברה.
‫הלוחם הדגול מת.
‫הראש איננו. אין מי שישמור על החיות.
‫אוגונדיג'י!
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן