Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Bylo u vás doma všechno v pořádku, Adío?
Dáš si vodu?
Všimla sis před tou událostí doma něčeho neobvyklého?
A rodiče se v neděli nechovali nijak neobvykle?
PÁTEK
Víme, že tyto zdánlivě neziskové iniciativy
omezují naši schopnost vyhodnocovat hashtagy a trendy.
Potřebujeme ucelenou reformu školství,
aby se mohly děti učit o svých právech již od útlého věku.
Chtěla bych k tomu něco doplnit.
Někdy se dítě poprvé setká s násilím přímo v rodině.
Stejně jako mnoho Francouzů mám i já multikulturní rodinu.
To, že každý člověk má hodnotu
nehledě na svůj původ, společenské postavení či minulost,
by se měl podle mě každý dozvědět doma.
Až poté se můžeme obrátit na školy
a chtít po nich nějaké změny.
Moc vám děkujeme, paní Denicourtová,
za inspirativní poznatky.
Doufám, že vaše snahy povedou
ke konstruktivním změnám v legislativě
a budou mít dopad ve školách i v našem parlamentu.
Děkuji.
Děkuji i všem posluchačům. Doufám, že vás rozhovor bavil.
Přeji vám pěkný víkend.
Zase mi kradeš recepty?
Jo.
Jak to šlo?
Myslím, že dobře.
Dobře, dokud to neskončilo.
Ale pak mi přišlo, jako by to vůbec neproběhlo.
Najednou jsem cítila úplné prázdno.
Tak co koktejl?
Dala bych tam víc máty.
Tak jo.
Udělej i Aslanovi.
Aslanovi? Vždyť nepije.
Za dva dny odjíždí. Měl by si se mnou dát drink.
Aslane?
Tady se ho nedotýkej. To Bob nemá rád.
-Je to moc intimní? -Ano.
A jazykem?
To se ti vystříká do pusy.
Už teď mi to teče všude po ruce.
Ty chlíváku!
Bob moc nejí, jo?
Takže Lily jednou denně.
Ariel dvakrát.
Jednou za tři dny jim vyčistím terárko.
A jednou týdně je vyvenčím.
-Je to tak? -Jo. Až na Lily.
Já vím. Proto jsem ji nezmiňovala.
Lily je tvrďačka jako já.
Já si nedělám srandu.
Dotkne se tě a je po tobě.
Já vím, klid.
Lily zůstává vevnitř.
Hlavně je nedávej na přímé světlo.
-Proč? -Jsou pomalí. Mohli by se uškvařit.
To jsem netušila.
Zítra večer jdu ven s Larou.
Cože?
Neboj, rozloučím se s tebou, než půjdu.
To myslíš vážně?
Co vyvádíš?
Vždyť budeš za rok zpátky.
A budeme si každý den psát.
S poklopem si dávej pozor.
Musí se dobře dovřít.
Chováš se jak dítě.
Lara je čerstvě po rozchodu. Víš, jaká je.
Potřebuje mě. Dobře víš, jak tohle prožívá.
-Dobře jí tak. -Nebuď takovej!
Jdi už. Musím se převléct.
Pěkně pomalu!
A tady ho máme, dámy a pánové.
Turecký bonbónek Aslan, co si pochroumal nosánek na kole.
Nech toho, byla to nehoda.
Jsi blbej, nebo co? Nejdu nikam s Larou.
-Ty mrcho! -Ano, prosím.
Už jdi, vážně se chci převléct.
Už jsem viděla horší věci.
Bez tebe to tu bude divné.
Tak jo.
Šest.
Koukej na tohle.
Světluška.
Světluška?
To bych měl mít spíš já.
Nemáš snad monopol na hmyz, ne?
-Měls prostě štěstí. -36.
Zírej! 23.
Ne, to je nula.
"Ochranný" je se dvěma "n".
Ochranný, sakra!
Ochranný.
Mně se můj přízvuk líbí.
Našli jsme řešení všech problémů.
Kromě toho,
jak se naučit žít.
Jean Cocteau.
Jean-Paul Charles Aymard Sartre.
Tak fajn.
Prohrál jsem.
Tvůj problém je, že chceš jen vyhrávat.
-Tak ještě jednou? -Ne, musím připravit gril.
Adío, podáš mi krém? Mám suché ruce.
Šup do vody!
To se stává těm, kdo chtějí jen vyhrávat.
Ty se moc nesměj.
Nech mě! Mám tu telefon.
Ne, mám tu telefon!
Rychle sem, já tě zachráním.
Pojď!
Jestli mi chcípne, je po tobě!
Teď jsi na řadě ty.
Pozor na mě!
A teď opravdické koktejly!
No jasně.
Ale tátův koktejl byl moc dobrej, mami.
Tak ochutnej tenhle, expertko.
Aslane, dám ti ho na stůl.
Dobře!
Vynikající, jako vždy.
Adía v něm nemá alkohol. Schválně, jestli si všimne.
Jak to jde?
Vlastně nevím.
Místy se to čte skvěle a jindy je to takové krkolomné.
-Co si o tom myslí Louis? -Už jsem ti to říkal. Je nadšený.
Říkal jsi, že to čte.
Ne, co na to říká.
Ale ano. To nevadí.
Moc se mu to líbí.
To je super.
To jo, ale musím se ho zeptat znovu, až se vrátíme do Paříže.
Tvoje klasická poporodní deprese.
To ne, jen...
Nejsem si jistý, že to četl pořádně.
Ví, že se moje knížky prodávají.
Proto to všechno říká.
Ale pak vyjdou kritiky.
S kritikami už na mě nechoď.
Kdybych byla jako ty, byla bych dávno mrtvá právnička.
-Haló? -Dobrý den, Delphine.
Volám kvůli jedné...
hodně citlivé záležitosti.
Promiňte, kdo volá?
Jsem Antoinova kolegyně.
A vaše jméno?
Omlouvám se, ale chci raději mluvit anonymně.
Madam, já zrovna trávím čas s rodinou
a nemám chuť se bavit s někým, kdo se mi odmítá představit.
Budu stručná.
Jde o to, že...
Když jsme se v úterý sešli s kolegy, něco se stalo.
Říkal vám Antoine o tom večírku?
To jsi ty, Brigitte?
Ne, nejsem Brigitte.
Jestli se mi nepředstavíte, zavěsím.
Dejte mi jen minutku.
Je to opravdu důležité.
Tak mluvte.
Byla jsem ten večer s Antoinem a dalšími kolegy.
Antoine se hodně opil.
Nakonec zvracel na záchodě.
Našla jsem ho tam a chtěla mu pomoct.
Možná si to vůbec nebude pamatovat.
A pak?
Pak něco řekl.
Nevím, jestli si to bude pamatovat.
Byl hrozně opilý.
Málem na tom záchodě omdlel.
Ležel tam na podlaze
a něco mumlal.
Nevím, jestli jsem mu dobře rozuměla,
ale týkalo se to...
Řekl, že došlo k něčemu mezi ním
a jedním z vašich dětí.
Že to bylo špatné.
Že to neměl dělat.
Haló?
Jste tam?
Ano.
Možná na tom nic není.
Já, když jsem opilá, napovídám spoustu hloupostí.
Ale přišlo mi, že bych vám to měla říct.
-Doufám, že... -Co přesně tím myslíte?
Něco špatného? S mým dítětem?
Nerozumím tomu. Co přesně řekl?
Takhle to řekl.
Pořádně neartikuloval. A skoro brečel.
Teď opravdu musím vědět, s kým mluvím.
Mohla byste být klidně psychopatka, co má spadeno na rodiny.
-Těch je teď docela dost. -Ne, to opravdu ne.
Znám Antoina už dlouho.
Hodně si ho vážím, obdivuji jeho práci.
Opravdu vám nechci nijak ublížit, věřte mi.
Ani nevím, jestli jsem vám to měla říkat.
Ale nešlo to jinak.
Už vás nebudu rušit.
Na shledanou.
SYNDROM NEKONEČNÉHO LÉTA
-Ahoj, Juliene. -Ahoj, Delphine. Jak se máš?
Dobře, díky.
Mohl bys mi prosím vysledovat jedno číslo?
-Jasně. Kvůli případu Sulejman? -Ne, tohle je jiný případ.
Jasně, pošli mi číslo a já to zařídím.
Pošlu, děkuju.
-Byl to přímý hovor? -Ano, tak mi to bylo řečeno.
-Tak to pošli i report o hovoru. -Dobře.
Děkuju, hned to pošlu.
Máš na to čas hned?
-Zavolám ti za pět minut. -Paráda, díky.
-Nemáš zač. -Měj se.
Mám hlad!
Dej mi deset minut a zařídím to.
Co se servíruje?
Šéfkuchařova naolejovaná grilovaná zelenina.
Ty chceš, abych ztloustla?
Jak ti chutná koktejl?
Je takový navoněný.
Tvůj byl lepší.
Ano, Juliene?
Bojím se, že nemám nic použitelného.
Jak to?
Našel jsem jen, že někdo volal z telefonní budky v Paříži.
Nic víc?
Je to budka v ulici Traversière.
-Blízko Bastily. -Traversière?
-Zní ti to povědomě? -Moc ne.
Můžu se zeptat, co to bylo za hovor?
Vypadá to jako klasický anonymní scam mířící na rodinu.
Jednoho z klientů.
Jestli zavolá znovu, ať si to nahrají.
Dokázal bych ti říct o dost víc, kdybych to slyšel.
Dobře.
Díky, Juliene.
Nemáš zač. Měj se, Delphine.
Adío?
-Adío? -Ano?
Tenhle ručník nepoužívej, není čistý.
Tak jo.
Jak ti chutnal koktejl?
Byl výborný.
Pozor na sluníčko. Dneska dost pálí.
V klidu, mami.
Namazala ses?
Jo, proč?
-Máš trochu vyrážku. -Fakt?
Mělas to i loni v létě.
Já tam nic nevidím.
Vem si radši tričko, ať se to nezhorší.
To ne!
Podáš mi prosím vodu?
Jasně.
-Ne, ne, ne! -Adío! Adío!
-Ne, mám brýle! -Adío, strč ho!
-Mám na sobě brýle! -Strč ho!
Ne, ne, mám brýle!
Voda je studená.
-Asi, Asi! -Tys mě vyděsila.
Máš tu pěknou atmosféru.
Bude mi to hrozně chybět.
A co Bob?
Dobrý, je mu líp.
Moc se mu tady líbí.
Že jo, Bobe?
To je zlatíčko.
Zato Lily...
Nech ji být.
Kdyby jen v sobě neměla jed.
Všichni v sobě máme jed.
Je to tak.
To je jen tráva, nebo je v tom i nikotin?
Je to light, dáš si?
Jsem v šoku.
Kouření ti sluší.
Ale neměla bych.
Nech si ji, je to fakt jemné.
Můj první joint s Asim.
Adía s tebou taky kouří?
Ne.
Nikdy?
Nemá to ráda.
Je tak bezúhonná.
Bezúhonná?
Ano, slušná dívka.
Je to tvrďačka.
Nemůžu se dočkat, až se do ní nějakej chudák zamiluje.
Bude to děsná přítelkyně.
Máš výbornou trávu, Asi.
Já vím.
Chodí s někým?
Nevím.
Vždyť si tak rozumíte.
-Proč se jí na to nezeptáš? -Zeptám se.
Myslela jsem, že to budeš vědět.
Je jí 17.
Jasně, že někoho má.
Občas vzpomínám na to, když jsem byla v jejím věku.
Co jsem tehdy dělala.
Málem jsem se z toho nedostala.
Vážně?
Jen jsem se chtěla ujistit, že je v bezpečí.
Měla bych s ní trávit víc času.
To ten joint?
Proto jsi tak paranoidní?
Připadám ti paranoidní?
Trochu.
Pojedeme Aslana navštívit do New Yorku?
Jasně.
-Už jsi v New Yorku byl? -Jo.
-S mámou? -Jo.
Podrbeš mě prosím na bradě?
Kde?
Svědí mě špička brady.
-Tady? -Jo, díky.
-Vypadá to hnusně? -Co?
Můj krk.
Nic tam nevidím.
Nemám tam vyrážku?
Ne, nic.
Určitě? Podívej se.
-Ne, nic. -Tak jo.
To je pro tebe.
Z celého srdce.
-To je krásný. -Jako já.
Ty jsi o něco hezčí.
Víš co?
Budu ho nosit u srdce.
To bys měl.
-Potřebuješ tohle? -Ne.
Tak počkej.
Udělám ještě něco lepšího. Uvidíš.
Co se stalo?
Nic vážného.
Pálila jsem láhev a ukápl na mě žhavý plast.
Přestaň bulet, je to v pohodě.
Vitamin D?
Jo, ten jsem bral, když jsem se popálil já. Pamatuješ?
Jenže jí je o 35 let míň než tobě.
Pojď se mnou. Vydezinfikuju ti to.
Nechápu, co to má společného s věkem.
Má citlivou kůži. Copak nevidíš?
Mami, klid, nic to není.
Dám ti na to antiseptikum.
Pojď.
Chceš tam mít celý život jizvu?
Poslechni svou matku.
Zavři dveře.
To je ledový!
Utři se.
Jsi v pohodě?
Jo.
Nechceš mi něco říct, Adío?
Cože? Co tím myslíš?
Neskrýváš přede mnou něco?
Ne. Děje se něco?
Myslím, že to víš.
Jen jsem se spálila. To je všechno.
To snad stačí, ne?
-Spíš s někým? -Ne.
Nelži mi, poznám to na tobě.
Já nelžu. Jsi snad hluchá?
Tak proč máš v pokoji kondomy?
Tys mi prohledávala pokoj?
Hledám odpovědi.
Už mi není pět. Nemůžeš se mi hrabat ve věcech.
Udělala jsem to a našla kondomy. Jak mi to vysvětlíš?
Koupily jsme si je s holkama jen tak ze srandy.
-Přece si nebudeme lhát. -Ale já nelžu!
Taky mi bylo 17.
A máma se ti hrabala ve věcech?
Kéž bych v tvém věku mohla s mámou takhle mluvit.
Ale ona tam nikdy nebyla.
Musela jsem si se vším poradit sama.
A bylo těžké odhadnout, kdo má dobré úmysly.
Jen mám o tebe strach.
Neměj strach, mám se fajn.
Adío, vrať se.
-Adío! -Mám hlad!
Ugriloval jsem špízy, dáš si?
Teď ne, za chvíli bude večeře.
Je všechno v pohodě?
Jdu do školy na schůzku. Nebude to na dlouho.
Mám tě tam hodit?
Ne, půjdu pěšky, udělá mi to dobře.
Bereš si telefon?
Neboj, neztratím se.
Až ti bude tolik, co mně, už si nebudeš muset čistit zuby.
Jak to?
Protože už žádné nebudeš mít.
O moje zuby se neboj.
Doufám, že v New Yorku tě tenhle zlozvyk přejde.
Můžeme přestat mluvit o New Yorku?
Pořád jsem tady, ne?
Poslouchej. Jedna Japonka...
Uděláš mi svůj pověstný sendvič?
-Je tam zelenina. -Dal bych si radši sendvič.
Prosím.
Tak jo.
Co to s váma všema dneska je?
Přestaň kousat ten led, jinak ti nic neudělám.
Tak jo.
Ahoj, Delphine!
Ahoj, Brigitte. Jak se máš?
Všechno v pohodě.
-Jak je v Correze? -Dobře.
Je tu klid.
Jak je v Paříži?
Jako vždycky, rušno.
A co Coco?
Pěkně zlobí.
Já ho slyším.
Co v práci?
Hrozný zmatek. Ani se neptej.
Antoine říkal, že toho máš po krk.
Myslíš to, co jsem mu řekla na večírku?
Překvapuje mě, že si to pamatuje.
Evidentně se dost opil.
Když jsem odcházela, byl už trochu lízlej.
Takže...
jsi tam nebyla až do konce.
Kdo tam ještě byl?
Coco!
K noze!
Byla to velká párty. Nejmíň sto lidí.
Spousta lidí, ale já tam moc dlouho nevydržela.
A byl v pohodě? Nebo byl na šrot?
Ne, to zas ne. Spíš...
Coco!
Vydrž chvilku.
Coco, co to s tebou je? Feny přece ještě neháraj.
Sedni!
Spíš se pouštěl do hlubokých diskusí.
Ale neboj, byl hodný.
A co říkal?
Coco! Ke mně!
Promiň, co jsi říkala?
Vlastně nic.
Jen jsem chtěla vědět...
Občas moc mluví.
Znáš to.
Ale ne, mluvil o svých oblíbených tématech.
Filozofie, japonská literatura.
Odešla jsem brzo, ale byl v pohodě.
Kdy se vracíte do Paříže?
Za dva dny.
Vezeme Aslana na letiště.
No jo vlastně.
Tak se pak uvidíme. Teď už musím.
Musím se postarat o tuhle obludu.
Vůbec neposlouchá.
Tak jo. Zavoláme si, až se vrátíme.
Tak jo. Posílám pusu dětem.
-A manželovi! -Jasně.
-Tak brzy! -Měj se!
Co se stalo, Aslane?
Měl jsem druhý den odjet.
Byl to náš poslední den v Correze.
Rodina s tvou cestou nesouhlasila?
Proti byla jen Delphine.
A tvůj otec?
Byl to jeho nápad.
Opravdu si přál, abych odjel.
Rozumím. A proč?
Je to nejlepší univerzita, kde se dá studovat entomologie.
Hádali se o tom rodiče?
Nebo o něčem jiném v poslední době?
Aslane?
Nevím.
Poslyš.
Každý detail nám pomůže situaci lépe pochopit.
Proto se tě na to ptám.
Jasné?
Setkala se tvá matka v poslední době s někým? S přáteli, kolegy?
Pořád něco dělala.
Pořád se s někým vídala.
Furt se něco dělo.
Trávili jsme s Adíou víc času s Antoinem.
A jak dlouho už chováš ty šneky?
Co to plácáte?
Já už na to nebudu odpovídat.
Jdu pryč.
-Ještě mám pár otázek. -Ne! Chci pryč!
Jak se to k nám chováte?
Musím se tě zeptat ještě na pár věcí.
Takže klid.
Potřebujeme detaily. Děláme jen svou práci.
Abychom někam pokročili. Rozumíš?
Mrzí mě to. Vím, že je to těžké.
Ještě poslední otázka.
Věděli tvoji rodiče, že jeden z tvých šneků je jedovatý?
Chutná to rozhodně lépe než minulý týden.
Dáš si?
Ne, díky.
A co tvůj salát?
Je výborný.
Skvělý! A ten dresink.
Super, co?
Ale je v tom česnek. Co na to řeknou kluci?
Tady je fakt na výběr.
Ta je ale krutá!
Na všechny ne.
Zmlkni!
Ty si dneska nějaká upovídaná.
Když nemáš co říct, nic neříkej.
Kafka.
To zní jako Kafka.
Haníf Qurejší?
Delphine Denicourtová.
Jdu si umýt ruce.
Já taky.
Promiň za to odpoledne.
Neudržela jsem se. Promiň, mami.
To je v pořádku.
Chtěla jsem ti o tom říct už dřív,
ale nikdy se to nehodilo.
Pamatuješ si Adama?
Už jsem o něm mluvila.
Chodíme spolu.
Kolik mu je?
Jako mně. Chodíme spolu do třídy.
Už jsem ti o něm říkala.
Ten, co dobře plave.
Už vím. Vzpomínám si.
A jak dlouho už spolu chodíte?
Známe se tři roky.
Vážné to začalo být před dvěma měsíci.
Vážné?
Jo.
Vždyť víš.
Táta o tom ví?
Na čem jsme se dohodly, Adío?
Já vím.
Transparentnost.
Ano, neustále.
Já vím.
Nedělej, že se stydíš.
Znám tě skrz naskrz.
Nebuď rejpavá.
Jsem advokátka. Těchhle věcí si všímám.
Jsi rejpavá advokátka.
Měla ses vidět v té koupelně.
Byla jsi fakt drsná.
Všechno v pořádku?
Ano. Děkuji, Juano.
Tak se na to napijem.
A ráda bych toho kluka viděla.
"Nikdy jsem nikoho tak krásného neviděla."
Vážně? Musím se tomu pořád smát.
Dávej si pozor. Jeho otec je můj klient.
No tak, byl milý.
To je přesně ono.
Nechci nikam jet.
Vážně nikam nechci.
Proč mám být zase sám?
Už toho mám dost.
Asi, o tom už jsme mluvili.
Já vím.
A já o tom mluvím znovu.
Nikam nepojedu.
Asi!
Přijedu za tebou!
Já prostě nikdy nemůžu mít rodinu.
Asi, my jsme tvá rodina.
Nebreč, Asi.
Vždycky tady pro tebe budu.
-Vzchop se. -Asi, přestaň.
Aslane!
Pomůžeš mi se šatama?
Co takhle whisky?
Co to s tebou dneska je?
Co se mnou je?
Ano.
Chovala ses dost agresivně.
Tak mě uklidni.
Co to do tebe vjelo?
Vždyť víš.
Už teď je to těžké. Neměli bychom to ještě zhoršovat.
Nemuselas na něj být tak příkrá.
Vždyť to byl tvůj nápad.
Mně se ten New York nikdy moc nezdál.
Delphine, je mu 18.
Potřebuje něco zažít, ne být jen s námi.
Pamatuješ, jak dlouho mu trvalo, než si zvyknul na střední?
Potřebuje to.
Je na nás moc závislý.
-Spíš na tobě. -To ne.
Na obou.
K tobě má blíž.
Protože pracuju z domova.
Vidíme se každý den.
To už stačí.
Přece se nebudeš opíjet jen s kolegy.
Teď jsem na řadě já.
Takhle jsem se opil naposled na střední.
Chtěla bych tě poznat i takhle.
Nevím, jestli bys to ocenila.
Pamatuješ na tu noc v Sarajevu?
-Kterou? -Vždyť víš.
Těžko říct, jak by to bez tebe skončilo.
Ten německý spisovatel by byl radši, kdybych se tam neukázal.
Jak se to jmenoval? Gunther Splitz?
No jo.
-Pomohl ti někdo? -Kdy?
Tu noc s kolegy.
To nevím. Nevzpomínám si.
Mám úplné okno.
Nic si z toho nepamatuješ?
Nejspíš mi někdo pomohl.
A nevíš kdo?
Netuším.
Byl to muž, nebo žena?
Myslím, že to byla žena.
Ale na víc si nevzpomínám.
Na tebe si ale zítra pamatovat budu.
Dej mi to.
Co tu děláš?
Žvejkám led.
Nemůžeš usnout?
Nejde mi to.
Divnej den, co?
Co myslíš?
Nevím.
Delphine.
Měli jsme jí to říct.
Nezačínej s tím zas.
Bylo by to fér.
Pokaždé když s ní mluvím...
připadám si hrozně.
Už nemůžu dál.
Úplně ji to položí, Asi.
Na to jsi měl myslet před dvěma lety.
Za dva dny bude po všem. Budeš pryč.
Máš to všechno naplánované, viď?
Ne, tohle jsem neplánoval.
Udělali jsme to společně.
Ty jsi o tom rozhodl.
Aslan pojede pryč.
My tu zůstaneme. Všechno se vrátí do normálu.
Dokonalá rodinka.
Paráda, ne?
Jak bych tohle mohl naplánovat já?
Je to tvůj plán, Antoine.
Tobě se hodí do krámu.
Dobře víš, jak moc to bolí, že odjíždíš.
Jasně, mrzí tě to tak, že jste prošukali celou noc.
Taky ji miluju.
Ale to je jiné.
Je to hrozně těžké.
Nedokážu tě opustit.
Přestaň.
Přestaň, prosím.
Prosím.
SOBOTA
Sakra.
Do prčic!
Tvůj problém je, že...
Já vím, já vím, že chci jenom vyhrávat.
Pokrč kolena.
Ano, takhle. A uvolni se.
Jo!
Do toho. Hoď to jen pro zábavu.
Hoď to hezky a bude překvapení.
Takže jsi to vymyslela?
-Jo! -Skvěle!
Co je to překvapení?
Posunula jsem ti let na příští týden.
Včera jsem na tebe byla moc hrubá. Omlouvám se.
-Vážně? -Ano, týden navíc s Asim.
Copak, ty nejsi rád?
Moc se omlouvám za včerejšek.
Nic si z toho nedělej.
Byla jsem moc tvrdá. Vím, jak je to těžké.
Tys mu fakt posunula letenku?
Jo. Na sedmého září.
To není problém. Škola mu začíná až potom.
Tak to můžeš jít na můj zápas!
Když teď máme čas, zajedu do vsi. Půjdeš se mnou, Adío?
Ne, nechám si udělat tetování.
Na tetování pozor. Abys toho později nelitovala.
Ne, tohle bude krásný. Nechám si tady udělat šneka.
Tak to zní pěkně!
-Asi, dáš si něco? -Ne, díky.
Já bych si dala perník.
Jeden perník pro dámu. A pro vás, pane?
Můžu s tebou na vteřinu mluvit?
Co se děje?
Dlužíš mi vysvětlení.
O čem to mluvíš?
Proč jsi to na poslední chvíli změnila?
V čem je problém?
Mohla ses mě aspoň zeptat.
Byl to spontánní nápad.
A říkala jsem si, že ti to nebude vadit. Nebo jo?
O to nejde, ale...
Fajn, teď už to vím.
Měla jsem se tě zeptat, ale chtěla jsem odčinit ten včerejšek.
Prostě mě to napadlo. Tak jsem to udělala.
Kdybych to s tebou konzultovala, zabralo by to víc času.
No nic.
Jdu se projít do vsi a něco sníst.
Pak musím dodělat nějakou práci.
Spala jsem jak mimino. Co ty?
Já taky.
Ještě telefon.
Kdy máš ten zápas?
Ve středu.
Proč mi Delphine posunula letenku? Nechápu to.
Nevím.
Je hrozně nepředvídatelná.
To mám asi po ní.
Proč vždycky stočíš hovor k sobě?
Promiň.
-Už to skoro bude. -Super.
A teď už budeš Lily dávat červíky?
To si děláš srandu?
Ne.
Ty si fakt komplikuješ život.
Co to děláš?
Nevidíš, že tu pracuju?
Co máš za problém?
Nemůžeš mi takhle dávat nohu na rukopis!
-Není snad potřeba křičet, ne? -Já nekřičím!
Jenom nechápu, proč se furt chováš jako dítě.
Vím, že je to teď pro všechny těžké.
Ale nemusíš si to vylívat na mně.
Děkuju!
Máš pravdu.
Tak jo, ukaž mi to.
Myslel jsem, že nemáš šneky ráda.
Změnila jsem názor.
A aby tenhle polykač ledu udělal tetování pořádně,
musel to být šnek.
Je to moc pěkné, Asi.
Budeš chtít taky?
Já už jednoho mám.
Můžu ti ho udělat na čelo.
Adío, seženeš pro Lily červíky?
Mají dneska otevřeno?
Jo, zajdu ke Chloe.
Řekni Delphine, ať je koupí.
Ne, zajdu tam a pochlubím se s tetováním.
Pochlubíš se s tetováním.
Díky, nashle!
Delphine!
Zapomněla jste zaplatit.
Já se omlouvám.
-Děkuji, na shledanou. -Na shledanou.
Pořád pracuješ na té knize?
Ano.
Myslel jsem, že už to máš hotové.
Dělám tam pár změn, než to půjde do tisku.
Mohl bych si to přečíst?
Ano, ale později.
Kdy?
Už brzy.
Poslyš, snažím se soustředit. Můžeš na mě přestat mluvit?
Proč ti tak vadí, že tu zůstanu déle?
Promluvím s Delphine.
Odletím podle plánu.
Neboj.
Asi.
-Uvědomuješ si, co se tu děje? -Co se děje?
Delphine se chová divně.
Proč musíme pořád mluvit o Delphine?
A nikdy o Aslanovi?
Můžeš mě tu nechat o samotě?
Za chvíli půjdu, neboj.
Ne.
Půjdu já.
Jednoho dne najdu ta správná slova
a všechno bude snadné.
Všechno bude jednodušší.
Jack Kerouac.
Proč mě musíš pořád opravovat?
Proč musíš mít vždycky pravdu? A já se vždycky mýlím?
Kdybys mě nechal mluvit, víš, co bych řekl.
A máš z toho strach.
Protože bys řekl to samé.
A co bych řekl?
Co bys chtěl říct?
Bude to dobré, Asi.
Bude to dobré.
Jak mi tohle vysvětlíte?
Mluvte, sakra!
Ty nechápeš, co jsi provedl?
Zničím ti život.
Jsi zrůda.
Jaks tohle mohl udělat mému synovi?
My se milujeme.
Není to tak, jak si myslíš, Delphine.
Zamiloval jsem se do Antoina.
Nikdy mnou nemanipuloval. Nikdy mě nezneužil.
Přísahám.
Prostě se jen milujeme.
Milujeme se?
Zmiz mi z očí.
Vypadni!
Jdu pro klíčky.
Najdi Adíu.
Pojedeš prvním vlakem do Paříže.
Uděláš to hned.
Hned!
V její složce je uveden pokus o sebevraždu před 19 lety.
Znáte důvod?
Zemřel nám syn.
Pár týdnů po narození.
Potom už nikdy neotěhotněla?
Ne.
Kdy jste adoptovali své děti?
Dva roky nato jsme adoptovali Adíu.
A za dalších sedm let
Aslana.
Všiml jste si v posledních pár dnech něčeho,
co by nám pomohlo pochopit, proč to udělala?
Nějaká starost, detail. Něco s vámi nebo dětmi?
Ne.
Pojď sem.
Co se děje?
-Jedeme hned do Paříže. -Cože?
Vysvětlím ti to potom.
Takhle odjet nemůžu. Co se děje?
Prostě jedeme.
Co se děje?
Delphine nás viděla.
Cože?
Co na to řekla?
Co myslíš?
Nemůžeme ji tu takhle nechat.
Chce s ní být sám.
Adío!
Aslane!
Adío, nastup si!
Ty taky!
-Kde je táta? -Ne!
-Nastupte si! -Ne!
Ne, to je jen mezi námi dvěma!
Ne, týká se to všech.
-Adía s tím nemá nic společného. -Ty tady nerozhoduješ.
Nastupovat!
Já o všem vím!
Vím to celou dobu.
Viděla nás.
NEDĚLE
Nevěděla jsem, že jsi gay.
Nejsem.
Přitahuje mě jen Aslan.
I já jsem z toho zmatený.
Jak dlouho už to trvá?
Necelé dva roky.
Možná byste měli bydlet spolu.
Tebe jsem nikdy milovat nepřestal, Delphine.
Nemůžeme už žít jako dřív.
Všechno jsi zničil.
Jeden z nás tří musí odejít.
Proto jsem chtěl Aslana poslat do USA.
Já se z toho zblázním.
Aslan zítra odjede.
S tebou jsem ještě neskončila.
Budeme předstírat, že jsme stále...
rodina.
Ještě jeden den.
Dokud neodjede.
Kéž bych tě nikdy nepotkala.
Aslane, zítra odjedeš.
Sbal si věci.
Dneska je krásně.
Užijeme si to.
Vemte si plavky.
Namazala ses?
To stačí, mami.
Dáš si koktejl?
Ne, díky.
Jeden koktejl tě nezabije.
Není mi moc dobře.
To nevadí. Nedám ti tam alkohol.
Koktejl?
Jeden koktejl pro Aslana.
A ty?
A jeden pro tebe.
Hned to bude.
Díky.
České titulky Kristýna Flanderová