Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Адиа, наред ли беше всичко вкъщи?
Искаш ли чаша вода?
Забеляза ли нещо необичайно преди инцидента?
Родителите ти как прекарват неделите?
Петък
Тези наглед добронамерени инициативи
са свели отговорностите ни до хаштаговете и трендовете.
Имаме нужда от задълбочена реформа в училищата,
за да запознаем децата с техните права.
В тази връзка бих добавила нещо.
Понякога първият сблъсък на децата с насилието е в семейството.
Като много хора, и аз имам мултиетническо семейство,
и мисля, че всеки човек е важен,
независимо от произхода, миналото или социалната му принадлежност -
на това детето трябва да бъде научено у дома.
Едва след това можем да очакваме някаква промяна в училищата.
Благодаря, адвокат Деникур, за тези разяснения.
Дано постигнете конструктивни промени
в законите за училищата, както и в парламента.
Благодаря. - Благодаря на всички.
Надявам се да ви е било интересно. Желая ви приятен уикенд.
Пак ли крадеш моите рецепти?
Да. Как мина?
Мисля, че мина добре.
И после свърши.
Когато връзката прекъсна,
все едно не се беше случвало. Почувствах се сама.
Как е коктейлът? - Добър е.
Добави мента.
Добре.
Направи и за Аслан. - Той не пие алкохол.
След два дни заминава. Надявам се да пийне с мен.
Аслан? Аслан!
Не го пипай тук. На Боб не му харесва.
Прекалено интимно ли е? - Да.
Ако го докосна с език?
Ще свърши в устата ти.
Свършва върху ръката ми.
Перверзник!
Боб не яде много.
Лили - веднъж на ден.
Ариел - два пъти. През три дни ще им чистя изпражненията.
И ги вадя от там веднъж седмично. - Да. Без Лили.
Знам, не питах за нея.
Лили прилича на мен.
Не се шегувам. Докосне ли те, умираш.
Спокойно, Лили ще си остане в кутията.
Най-важното е да не ги оставяш на пряка светлина.
Защо? - Бавни са, може да изгорят.
Не знаех.
Утре вечер ще излизам с Лара. - Какво?
Но ще мина да си взема довиждане с теб.
Ти сериозно ли? - Какво толкова?
Заминаваш само за една година, а и ще си чатим всеки ден.
Внимавай с капака.
Затваряй го добре. - Защо се сърдиш?
Лара се раздели с гаджето си, а имаме състезание.
Има нужда от мен. Познаваш я.
Така й се пада. - Лош си.
Излез, трябва да се преоблека.
По-бавно...
Ето го, дами и господа.
Сладкият като локум Аслан, който се преби с колелото...
Стига, стана случайно.
Толкова ли си глупав? Няма да излизам с Лара.
Гаднярка! - Да, моля!
Излез, трябва да се преоблека.
Виждала съм те и в по-кофти ситуации.
Добре де!
Добре...
Ще е странно без теб.
Добре... Шест.
Виж това.
"Светулка".
"Светулка"... Това трябваше да е моя дума.
Нямаш монопол върху насекомите. - Имаш късмет.
Трийсет и шест.
Бам! Двайсет и три!
Нула точки. "Посрещане" е с "щ".
"Посрещане". По дяволите! - "Посрещане".
Харесвам си акцента.
"Имаме решение за всички проблеми
освен за този да знаем как да живеем."
Жан Кокто. - Жан-Пол Шарл Емар Сартър.
Добре.
Загубих.
Ти държиш да печелиш.
Още една игра? - Трябва да направя скарата.
Добре...
Адиа, дай ми крема си за ръце. Моите са сухи, а ми се иска...
По дяволите! - Който не умее да губи, е така!
Точно така, смей се! - Остави ме! С телефона съм!
Не! С телефона съм!
Откачалки! С телефона съм! - Ела, аз ще те спася.
Ела.
Ако не работи, ще те убия!
Скоро същото ще се случи и с теб. - Говори си!
Този път - истински коктейли. - Хубава работа!
Коктейлът на татко беше много хубав.
Опитай този, Г-це експерт. - Аз ще взема този.
Аслан, оставям твоя на масата. - Добре.
Не ми омръзва.
В този на Адиа няма алкохол. Ще видим дали ще забележи.
Как върви? - Не знам.
На места върви гладко, на други текстът е груб.
Луи какво мисли? - Казах ти, много му харесва.
Каза, че е започнал да го чете, не и какво мисли.
Казах ти, но няма значение.
Много му харесва. - Чудесно.
Като се върна в Париж, ще мина да го видя.
Страдаш от класическа следродилна депресия.
Просто...
Не съм сигурен, че го е чел. Знае, че книгите ми се продават.
Затова не се задълбочава.
Но после следват критиките.
Обръщаш им прекалено голямо внимание.
Ако бях като теб, щяха да са ме уморили като адвокат.
Ало? - Здравейте, Делфин.
Обаждам се по един деликатен въпрос.
Извинете, кой се обажда?
Колега съм на Антоан.
Коя?
Предпочитам да остана анонимна заради това, което ще ви кажа.
Вижте, госпожо, прекарваме чудесен семеен ден.
Няма да говоря с човек, който не се представя.
Няма да ви задържам дълго.
Проблемът е, че...
Във вторник, когато излязохме всички заедно, стана нещо.
Не знам дали Антоан ви е споменал. - Брижит, ти ли си?
Не, не съм Брижит.
Ако не се представите, ще затворя. - Моля ви, отделете ми само минута.
Наистина е важно.
Слушам ви.
И така...
Въпросната вечер бях с Антоан и други колеги.
Антоан много пи.
В края на вечерта отиде да повръща в тоалетната.
Заварих го там, опитах се да му помогна.
Не съм сигурна, че той помни.
И? - Той каза нещо.
Не съм сигурна, че помни.
Беше много пиян, щеше да припадне в тоалетната.
Докато беше на пода,
промърмори нещо.
Не знам дали съм разбрала добре,
беше нещо за...
Каза, че се случва нещо между него
и едно от децата ви.
Че е лошо
и че не е редно да го прави.
Ало?
Там ли сте?
Да. - Може би няма нищо такова.
И аз говоря глупости, когато съм пила.
Но реших, че трябва да знаете.
Надявам се... - Какво означава "нещо лошо"?
С едно от децата?
Не разбирам. Какво точно каза?
Само това каза.
Промърмори го.
Беше на път да се разплаче. - Коя сте вие?
Може да сте някоя психопатка, решила да ни тормози.
Напоследък са доста. - Не, уверявам ви.
Познавам Антоан от години, уважавам го.
Харесвам работата му.
Не се опитвам да ви навредя.
Не знам дали е правилно, че ви казах всичко това,
но не можех да постъпя другояче.
Няма да ви притеснявам повече. Дочуване.
СИНДРОМЪТ НА БЕЗКРАЙНОТО ЛЯТО
Жюлиен? - Делфин? Как си?
Добре, благодаря. Можеш ли да провериш един номер?
Разбира се. За случая "Сулейман"?
Не, друго е. - Няма проблем, изпрати ми номера.
Ще ти го изпратя. - Благодаря.
Директно обаждане ли беше? - Така ми казаха.
Ще ми трябват данни за обаждането. - Добре.
Благодаря. Веднага ще ти ги изпратя.
Можеш ли да се заемеш веднага? - Ще ти звънна след 5 мин.
Благодаря. - Няма защо.
До скоро.
Гладна съм!
Десет минути и се заемам.
Какво ще ядем? - Зеленчуци от градината на скара.
Май искаш да надебелея?
Как е коктейлът ти?
С прекалено много подправки. Твоят повече ми харесва.
Да, Жюлиен? - Съжалявам.
Не открих кой знае какво. - Как така?
Обаждането е направено от телефонна кабина в Париж.
Това ли е всичко? - Намира се на ул. "Траверсиер".
Близо до Бастилията. - Ул. "Траверсиер"?
Говори ли ти нещо? - Не.
Ако може да попитам, за какво обаждане става дума?
От онези обаждания,
с които тормозят семействата. Става дума за клиент.
Ако разполагам със запис, ще мога да кажа повече.
Ако това се повтори, нека да запише обаждането.
Разбира се. Благодаря, Жюлиен.
Няма проблем. Чао, Делфин.
Чао.
Адиа?
Адиа!
Да? - Не ползвай тази кърпа, мръсна е.
Добре. - Как беше коктейлът?
Много беше хубав.
Внимавай, днес слънцето е много силно.
Стига, мамо. - Сложи ли си лосион?
Да, защо? - Имаш обрив.
Наистина ли? - Да. И миналото лято имаше.
Нищо не виждам. - Облечи блуза, да не стане по-лошо.
По дяволите!
Би ли ми подал чашата?
Да.
Не! Не! - Адиа! Адиа!
Моля те! С очила съм! - Адиа, бутни го!
Не, Адиа! С очила съм! - Бутни го!
Не! С очила съм!
Не! Водата е студена!
Твой ред е!
Ази! - Стресна ме.
Тук е много интересно.
Всичко това много ще ми липсва.
Как е Боб? - По-добре е.
Тук му харесва.
Нали, Боб?
Много е сладък.
Лили обаче... - Остави я на мира.
Щеше да е хубаво да не е толкова токсична.
И ние сме токсични.
Не е лъжа.
Само трева ли е, или има никотин? - Не е силна. Искаш ли?
В шок съм.
Отива ти да пушиш.
Не бива. - Пуши, много е лека.
Първият ми джойнт с Ази.
Адиа пуши ли с теб? - Не.
Никога? - Не й е приятно.
Добросъвестно момиче.
"Добросъвестно"? - Почтено момиче.
Тя е хулиганка.
Нямам търпение да видя бедното момче, което ще се влюби в нея.
На момчетата ще им бъде трудно с нея.
Много хубава трева.
Знам.
Тя има ли си някого?
Не знам.
Постоянно сте заедно.
Защо не я попиташ? - Ще я попитам.
Мислех, че знаеш.
На 17 г. е. Разбира се, че има някого.
Помня, когато бях на нейната възраст.
Какви неща правех...
Едва оцелях. - Така ли?
Искам само да съм сигурна, че не е в опасност.
Трябва да прекарвам повече време с нея.
Джойнтът ли те прави...
... параноична?
Намираш, че съм параноична? - Да, леко.
Ще идем ли да видим Аслан в Ню Йорк? - Да.
Ти бил ли си в Ню Йорк? - Да.
С мама?
Ще ме почешеш ли по брадичката?
Къде? - На върха. Сърби ме.
Така ли? - Да, благодаря.
Грозно ли е? - Кое?
Това на врата ми.
Не виждам нищо. - Няма ли обрив?
Не. - Сигурен ли си? Погледни.
Няма нищо.
Добре.
Това е за теб. От цялото ми сърце.
Сладко е. - Като мен.
Е, ти си по-сладка.
Знаеш ли какво? Ще го инкрустирам върху сърцето си.
Най-добре.
Това трябва ли ти? - Не.
Сега ще видиш.
Ще направя нещо още по-интересно.
Какво е станало? - Нищо страшно.
Горях пластмасова бутилка и тя покапа.
Стига си хленчила.
Витамин Д?! - С това се мазах, като се изгорих.
Тя е 35 години по-млада от теб. Ела да те дезинфекцирам.
Каква е връзката с възрастта?
Кожата й е чувствителна!
Мамо, нищо ми няма. - Ще ти сложа антисептик.
Хайде. Да не искаш да ти остане белег за цял живот?
Послушай майка си.
Затвори вратата.
Студена е!
Избърши се.
Добре ли си? - Да.
Имаш ли да ми кажеш нещо?
За какво говориш?
Криеш ли нещо от мен?
Не. Какво има?
Мисля, че знаеш.
Изгорих се, това е.
Не сложи ли достатъчно?
Спиш ли с някого? - Не.
Не лъжи. Виждам го в очите ти. - Не лъжа. Глуха ли си?
В стаята ти има презервативи. - Ти си ровила?!
Отговори ми. - Не може да ровиш в нещата ми.
Рових и ги намерих. Би ли ми обяснила?
С момичетата ги купихме така, на шега.
Разбрахме се да не се лъжем. - Не те лъжа.
Била съм на твоята възраст. - Майка ти ровеше ли ти в нещата?
Съжалявам, че не можех да говоря с нея.
Постоянно отсъстваше. Налагаше се да се справям сама.
Трудно разпознавах добронамерените хора.
Просто се тревожа за теб. - Недей. Аз съм добре.
Адиа, върни се! Адиа! - Гладна съм!
Искаш ли шишчета?
Не, скоро ще вечеряме. - Наред ли е всичко?
Имам среща в училището. Няма да се бавя.
Искаш ли да дойда с теб? - Ще походя. Ще ми се отрази добре.
Телефонът е у теб, нали?
Спокойно, няма да се изгубя.
Един ден няма да трябва да си миеш зъбите.
Защо? - Ще си ги загубил всичките.
Не се тревожи за зъбите ми.
Дано в Ню Йорк оставиш този отвратителен навик.
Стига сме говорили за Ню Йорк. Още съм тук, нали?
Чуй това. Една жена в Япония... - Може ли да ми направиш сандвич?
Приготвих зеленчуци. - Предпочитам сандвич.
Моля те. - Добре, добре.
Какво ви става днес на всички?
Остави леда, или нищо няма да правя.
Добре.
Делфин! - Здравей, Брижит.
Как си? - Добре.
Как е в Корез? - Добре.
Спокойно е. Как сте в Париж?
Все същото. Вечно бързаме.
Как е Коко? - Не слуша.
Чувам. А в офиса?
Не питай. Истински хаос. - Антоан каза, че си ядосана.
Изненадана съм, че помни какво съм му казала на партито.
Бил е доста пиян.
Като тръгвах, вече сериозно се беше почерпил.
Значи не си била свидетел на продължението на сагата?
Още кой беше там? - Коко!
Казах да дойдеш тук!
Беше голямо парти, имаше много хора.
Беше лудница, не останах дълго.
Той добре ли беше, или създава проблеми?
Тъкмо обратното... Коко!
Момент.
Коко, какъв ти е проблемът? Любовният сезон още не е започнал.
Долу!
Беше потънал в един от разговорите си.
Не се тревожи, той е добро момче.
Какво е казал? - Коко! Тук!
Извинявай. Какво каза? - Нищо.
Исках само да знам...
Понякога говори такива неща...
Темите му всеки път са едни и същи -
философия, японска литература... Не се тревожи, той е добре.
Кога се връщаш в Париж?
След два дни, за да изпратим Аслан на летището.
Вярно, ти ми каза. Ще се видим тогава.
Извинявай, трябва да затварям. Това чудовище не ме слуша.
Добре. Ще ти звънна, като се приберем.
Добре. Целуни децата от мен.
И мъжа си, разбира се. - Добре.
До скоро. - До скоро, скъпа.
Аслан, какво стана?
Трябваше да замина на другия ден.
Това беше последният ни ден в Корез.
Семейството ти против заминаването ти ли беше?
Само Делфин беше против.
А баща ти?
Идеята беше негова. Той наистина искаше да замина.
Така ли? Защо?
Това е най-добрият университет, в който се изучава ентомология.
Родителите ти напоследък карали ли са се за това
или по друг повод?
Аслан... - Не знам.
Чуй ме... Това са подробности, които могат много да ни помогнат.
Затова ти задавам тези въпроси. Разбираш ли?
Кажи...
Майка ти срещала ли се е с колеги,
с приятели или с обикновени познати наскоро?
Тя постоянно имаше работа или среща с някого.
Беше постоянно заета.
С Адиа прекарвахме повече време с Антоан.
Откога гледаш тези охлюви?
Не мога да стоя тук и да отговарям на въпросите ви.
Искам да си вървя. - Имам още...
Искам да си вървя! Как може да ни причинявате това сега?
Имам още въпроси, които искам да ти задам.
Така че се успокой.
Нужни са подробности. Вършим си работата.
Опитваме се да напреднем, разбираш ли?
Съжалявам, знам, че ти е тежко.
Ще ти задам един последен въпрос.
Родителите ти знаеха ли, че единият охлюв е отровен?
Мога да кажа, че са много по-вкусни от миналата седмица.
Искаш ли да опиташ? - Не, благодаря.
Как е салатата? - Много е вкусна.
Дай да я опитам.
Да. От дресинга е. - Видя ли?
Има чесън. Какво ще правиш после, с момчетата?
Местните момчета не ме интересуват.
Лоша е с местните момчета. - Не с всички.
Глупак!
Мълчалива си тази вечер.
Когато нямаш какво да кажеш, по-добре си мълчи.
Кафка.
Звучи като Кафка.
Ханиф Курейши?
Делфин Деникур.
Ще си измия ръцете.
Аз също.
Извинявай за днес следобед.
Държах се лошо.
Извинявай, мамо. - Няма нищо.
Исках да ти кажа по-рано,
но не можах.
Помниш ли Адам? Говорила съм ти за него.
Срещаме се.
На колко години е? - Колкото мен.
В един клас сме.
Говорила съм ти за него. Момчето, което плува добре.
Да, сещам се за Адам.
И откога сте заедно?
Познаваме се от три години,
но ходим сериозно от два месеца.
"Сериозно"? - Е...
Разбираш. - Баща ти знае ли?
Адиа, какво се разбрахме?
Знам.
Да си казваме всичко. - Винаги, по всяко време.
Да. - Не се прави на срамежлива.
Познавам те. - Много си лоша.
Аз съм адвокат, забелязвам подобни неща.
Много си лоша, г-жо адвокат.
Одеве в банята
беше наистина груба.
Наред ли е всичко? - Да. Благодаря, Жоана.
Наздраве.
Доведи го вкъщи. - Добре.
"Не съм виждал по-хубаво момиче от теб."
Не го издържах. Какво се опитваше - да ми завърти главата?
Внимавай, баща му ми е клиент.
Момчето беше мило. - Не искам да заминавам.
Наистина не искам.
Защо оставам пак сам?
Омръзна ми.
Вече го обсъдихме, Ази.
Знам.
Но аз пак искам да говоря за това.
Няма да замина. - Ази!
Съвсем скоро ще дойда да те видя.
Дори не ми се полага да имам семейство.
Ние сме твоето семейство.
Не плачи, аз съм до теб.
Винаги ще бъда до теб.
Стегни се. - Стига, Ази.
Аслан!
Ще ми помогнеш ли за роклята?
По едно уиски?
Какво ти става днес? - Какво ми става ли?
Много си агресивна.
Ами успокой ме.
Защо реагира така? - Стига.
И така е достатъчно трудно, да не правим нещата по-сложни.
Можеш да бъдеш по-мила с него. - Идеята беше твоя.
Никога не ми е допадала.
Той е на 18 г.
Не може да продължава да прекарва дните си с нас.
Помниш ли колко трудно свикна с училището?
Той има нужда от това. Зависим е от нас, като дете е.
Зависим е най-вече от теб. - Не.
От двамата. - По-близък е с теб.
Защото работя вкъщи.
Всеки ден сме заедно.
Много е.
Не може да се напиваш само с колегите си.
Искам да се напиеш и с мен.
За последно съм се чувствал така в гимназията.
Искам да видя тази твоя страна.
Не съм сигурен, че ще ти хареса.
Помниш ли онази нощ в Сараево?
Коя нощ? - Престани.
Какво ли щеше да стане, ако не беше там?
Знам кой щеше да е доволен - онзи немски писател.
Как се казваше? Гюнтер Сплиц?
Да.
Някой помогна ли ти? - Кога?
Онази вечер, на партито с колегите.
Не знам.
Почти нищо не помня. Само отделни моменти.
И?
Да, предполагам, че някой ми е помогнал.
Но не помниш кой е бил?
Не. - Мъж ли беше, или жена?
Мисля, че беше жена.
Но не помня коя беше.
Но теб утре ще те помня.
Дай ми я.
Какво правиш тук?
Дъвча лед.
Не ти ли се спи?
Иска ми се да ми се доспи.
Странен ден... - Какво?
Не знам...
Делфин...
Трябва да й кажем.
Не започвай пак.
Не е честно.
Всеки път, когато говоря с нея,
се чувствам зле.
Не мога повече.
Това ще я убие.
Трябваше да помислиш за това преди две години.
Вдругиден заминаваш и всичко ще приключи.
Всичко си планирал. - Нищо не съм планирал.
Направихме го заедно. - Ти взе това решение.
Аслан заминава, другите остават.
Всичко ще бъде нормално, ще сте идеалното семейство.
Страхотно, нали?
Може ли аз да съм планирал това? Ти го планира, Антоан.
Така че да е удобно за теб.
Знаеш, че ми е мъчно, че заминаваш.
Толкова те боли, че се чукахте цяла нощ.
Обичам и нея.
Но по различен начин.
Много е трудно.
Не мога да те оставя.
Чакай...
Моля те.
Стегни се.
Събота
Мамка му.
По дяволите! - Проблемът при теб е...
Знам - че държа да спечеля.
Присвий колената.
Точно така, не бъди скована.
Да!
Хайде, хвърли за удоволствие.
Ако успееш, ще има изненада.
До-добре да се справиш.
Да! - Браво.
Каква е изненадата? - Отложих пътуването ти със седмица.
Снощи бях груба с теб. Извинявай, скъпи.
Наистина ли? - Да. Още една седмица с Ази.
Не си ли доволен?
Съжалявам за снощи. - Няма нищо.
Бях сурова с теб. Знам, че ти е трудно.
Наистина ли отложи резервацията? - Да, за 7 септември.
До началото на лекциите има още време.
Тъкмо ще дойдеш на състезанието.
Отивам да се разходя в селото. Ела с мен, Адиа.
Не, той ще ми прави татуировка.
Внимавай, после да не съжаляваш.
Ще ми направи един малък охлюв ето тук.
Чудесна идея.
Ази, да ти донеса ли нещо? - Не.
Аз искам джинджифилов сладкиш. - Джинджифилов сладкиш.
За вас, господине? - Искам да поговорим.
Какво има?
Дължиш ми обяснение. - За какво говориш?
Промени в последния момент? - Какъв е проблемът?
Можеше да ме попиташ. - Реших го спонтанно.
Не мислех, че това ще е проблем.
Не че е проблем... - Знам.
Трябваше да говоря с теб, но се чувствах виновна.
И просто го направих.
А и ако те бях питала, щяхме да загубим време.
Отивам да напазарувам в селото.
След това имам работа, която трябва да довърша.
Спах като бебе. А ти?
Аз също.
Телефонът...
Ало?
Кога е състезанието? - В сряда.
Не разбирам защо Делфин е отменила резервацията.
Не знам.
Тя е ужасно непредсказуема. Явно приличам на нея.
Защо свеждаш всичко до себе си?
Извинявай.
Почти приключих. - Супер.
Ще купиш ли червеи за Лили?
Шегуваш ли се? - Не.
Само си усложняваш живота.
Престани. Виждаш, че работя. - Какъв ти е проблемът?
Не може да стъпваш върху ръкописа!
Не е нужно да викаш. - Не викам!
Спри да се държиш като малко дете!
Знам, че на всички им е трудно,
но не си го изкарвай на мен!
Благодаря!
Права си.
Добре, покажи ми я.
Мислех, че не обичаш охлюви. - Явно съм се променила.
А и знаех, че ако поискам татуировка от Ази,
ще се постарае повече, отколкото ако поискам охлюв.
Много е хубав, Ази. - Искаш ли и ти?
Вече имам. - Може да ти направя една на челото.
Адиа, ще отидеш ли да купиш червеи за Лили?
Магазините работят ли сега? - Отивам у Клое.
Кажи на Делфин да вземе. - Отивам да си покажа татуса.
Добре, върви.
Заповядайте. - Благодаря. Довиждане.
Делфин, забравихте да платите.
Съжалявам.
Благодаря. Довиждане. - Довиждане.
Още ли работиш по книгата?
Да.
Мислех, че си я завършил.
Променям някои неща, преди да влезе за печат.
Може ли да я прочета? - Да.
Но по-натам. - Кога?
По-натам... Скоро. Опитвам се да се концентрирам.
Би ли ме оставил?
Защо се дразниш, че ще остана по-дълго?
Ще говоря с Делфин. Ще замина както беше предвидено.
Не се тревожи.
Ази...
Осъзнаваш ли какво става? - Какво става?
Делфин се държи странно. - Постоянно говорим за Делфин.
Но не и за Аслан.
Остави ме, имам работа. - Спокойно, скоро заминавам.
Не.
Аз се махам от тук.
"Един ден ще намеря точните думи и всичко ще бъде лесно."
"И всичко ще бъде по-просто."
Джак Керуак.
Защо постоянно ме поправяш?
Защо ти трябва да си винаги прав, а аз - да греша?
Знаеш какво ще кажа, ако ме оставиш да говоря,
и това те плаши.
Защото и ти би казал същото.
Какво бих казал?
Какво ти се иска да кажеш?
Всичко ще бъде наред, Ази.
Всичко ще бъде наред.
Някой може ли да ми обясни?
Говорете, по дяволите!
Дори не разбираш какво си направил.
Ще те унищожа.
Ти си чудовище.
Как можа да причиниш това на сина ми?
Ние се обичаме.
Не е това, което си мислиш, Делфин.
Аз съм влюбен в Антоан.
Той не ме е манипулирал. Не ме е насилвал.
Честна дума.
Просто се обичаме.
Обичате се...
Не искам да ви виждам повече.
Махай се!
Вземи ключовете от апартамента.
Вземи Адиа и хванете първия влак за Париж.
Направи го веднага.
Веднага!
В досието пише, че преди 19 години е правила опит за самоубийство.
Можете ли да ми кажете причината?
Смъртта на сина ни.
Умря няколко седмици след раждането си.
След това съпругата ви не успя ли да забременее?
Не.
Кога осиновихте децата?
Две години по-късно взехме Адиа.
Седем години по-късно - Аслан.
Да сте забелязали през тези няколко дни
нещо, което би ни помогнало
да разберем какво се е случило със съпругата ви?
Някаква подробност в отношенията й с вас и с децата.
Не.
Ела. - Какво става?
Веднага тръгваме за Париж. - Какво?!
Ще ти обясня. - Не мога да тръгна така.
Чуй ме. Трябва да тръгваме. - Какво става?
Делфин ни видя. - Какво?!
Какво каза? - Как мислиш?
Не можем да ги оставим. - Той иска да остане сам с нея.
Адиа!
Аслан!
Адиа, в колата! Ти също!
Татко къде е? - Не!
В колата! - Не!
Проблемът е между теб и мен. - Това засяга всички.
Адиа няма нищо общо. - Не решаваш ти.
Вие двамата - в колата! - Знам всичко.
Знам от самото начало.
Тя ни видя.
Неделя
Не знаех, че си гей.
Не съм.
Привлича ме само Аслан.
И за мен е много объркващо.
Откога продължава това?
Близо две години.
Може би трябва да заживеете заедно.
Не съм спирал да те обичам, Делфин.
Животът ни не може да продължи както преди.
Ти съсипа всичко.
Един от нас тримата трябва да си върви.
Затова се опитах да пратя Аслан в Щатите.
Мисля, че полудявам.
Аслан ще замине утре.
Не съм приключила с теб.
Ще се преструваме, че все още сме...
... семейство.
Само за ден.
Докато той си тръгне.
Съжалявам, че те срещнах.
Аслан, заминаваш утре.
Приготви си багажа.
Времето е хубаво. Ще се позабавляваме.
Облечете си банските.
Сложи ли си лосион?
Достатъчно, мамо.
Искаш ли коктейл? - Не, благодаря.
Един коктейл. Нищо няма да ти стане.
Не ми е много добре.
Няма да ти слагам алкохол.
Коктейл?
Един коктейл за Аслан.
За теб?
И един за теб.
Сега ще ги донеса.
Благодаря.
Превод и субтитри ИЛИЯНА ЙОРДАНОВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО