Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אשמתך‬
‫# נואה18‬
- ‫- תודה שבאתם. - ביי.‬
‫הכוסות נשארות כאן. תודה.‬
‫היי, הקוקטייל הזה לא מגביר את החשק, נכון?‬
‫כשתעלה לחדר, תראה שלא.‬
- ‫- ביי, נואה. - ביי.‬
‫לא ראיתי את ניק!‬
‫כן, הוא לא היה יכול לבוא.‬
‫הוא מתמחה כרגע במשרד עו"ד בסן פרנסיסקו.‬
‫ואני אומרת לאביו לא להעביד אותו יותר מדי, אבל...‬
‫הכוסות.‬
- ‫- ממש חבל. - בכל אופן...‬
- ‫- ביי, מריה. - תיהנו.‬
‫הקוקטייל של אימא שלך דוחה.‬
‫כן, הוא בטעם סוכרייה נוזלית.‬
‫בואי איתי.‬
‫המסיבה מתחילה עכשיו.‬
- ‫- בבקשה. - אבל רק אחת, טוב?‬
‫מחר אני צריכה לעזור למורטי ולפטרה לנקות.‬
‫בחייך, תני להם לעבוד בשקט. אל תסבכי את החיים לכולנו.‬
‫חוץ מזה, מחר חופש! התיכון נגמר.‬
‫לא יודעת אם אלך לזה. לא בא לי.‬
‫היי.‬
‫מה הבעיה?‬
‫בקרוב תמלא שנה למותו של אבא שלי.‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫אני לא רוצה שתבכי, טוב?‬
‫הגיע לו.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫את צריכה להתייצב בפניו ולהיפרד ממנו אחת ולתמיד.‬
‫ביום מן הימים. אני מבטיחה.‬
‫איזו שנה מחורבנת, נכון?‬
‫לא יודעת מה הייתי עושה בלעדייך.‬
‫אבל אני לא מספיקה לך, נכון?‬
‫נו, בקושי ראיתי את ניק במשך כל החודשים האלה.‬
‫למה אני לוקחת אותן בכלל?‬
‫כי כשאתם כן מתראים, אתם רק מזדיינים.‬
‫אתם לא מבזבזים זמן.‬
‫אנחנו מנצלים את הזמן עד תום.‬
‫את מנצלת אותו עד תום. נכון, מתוקה?‬
‫את מוציאה לו את כל המיץ.‬
‫טוב, לחיי הגיל המותר, סוף כל סוף.‬
‫כשסוף סוף אפשר לעשות מה שרוצים,‬
‫אבל עדיין עושים מה שכל השאר רוצים.‬
‫הרגע המצאת את משבר גיל 18.‬
‫גלולת הפלא.‬
‫ידעתי שתבוא.‬
‫כמה רציתי לגעת בך.‬
‫לא שמתי לב.‬
‫באמת?‬
‫את בטעם סוכרייה.‬
- ‫- הכנתי קוקטייל מיוחד. - באמת?‬
‫הוא נקרא נואה. רוצה לטעום?‬
‫ועוד חשבתי שזה לא ישתפר.‬
‫התאמנתי על זה הרבה. נפשית.‬
‫נראה לי שתשמחי מאוד להיות בת 18, נמשים.‬
‫הנה. המתנה שלך.‬
‫מה זה?‬
‫ניק, היא יפהפייה.‬
‫קח.‬
‫אני אענוד אותה לנצח.‬
‫לנצח נצחים.‬
‫הענקתי לך את ליבי עכשיו, נמשים.‬
‫אל תשברי אותו בבקשה.‬
‫בחיים לא.‬
‫יוניסקס‬
‫היי!‬
‫שלך, נואה!‬
‫נואה!‬
‫המסיבה כבר התחילה!‬
‫ביי לתיכון!‬
‫קדימה, בנות! בואו נוריד את תלבושת ביה"ס.‬
‫למה אתה פה לבד?‬
‫פעם שרפנו ספרים.‬
‫לבנים יש יותר שכל עכשיו.‬
‫הם ימציאו כל תירוץ כדי להפשיט אותן.‬
‫הפער הזה של חמש שנים ניכר, מה?‬
‫באמת?‬
‫שאלתי את ינה לא מזמן מה תרצה ליום ההולדת.‬
‫יודע מה היא אמרה לי?‬
‫שלא אכפת לה,‬
‫כל עוד יהיה נעים בחוץ, כדי שתצלם את פתיחת המתנה.‬
‫מתי העטיפה נהייתה שווה יותר מהמתנה?‬
‫אנחנו מזדקנים, גבר.‬
‫הן פותחות דף חדש ואנחנו סתם העטיפה שנזרקת הצידה.‬
‫אל תדבר שטויות.‬
‫הן ילמדו באוניברסיטה.‬
‫בזמן שאנחנו נעבוד, הן יחשבו רק על בילויים.‬
‫אנחנו מספר אחת בבילויים.‬
‫הן יהיו במעונות עם המון אנשים בגילן.‬
‫אל תדאג. האפסים האלה לא שווים כלום.‬
‫אני מתכוון למרחק, גבר.‬
‫נואה תישאר פה ואתה תהיה בהתמחות בחו"ל.‬
‫ינה הולכת לבי"ס לרפואה ואני לא יכול לצאת מהמוסך.‬
‫הן יהיו ברשות עצמן, ניק.‬
‫המרחק יהרוס הכול.‬
‫תומס גרין.‬
‫נואה מוראן.‬
‫ינה טאביש.‬
‫מה המצב, אחי?‬
‫הכי טוב שיש.‬
‫נפגשת עם חברת הביטוח?‬
‫לא. אין מצב. לא ישלחו אלינו מכוניות יותר.‬
‫בני זונות.‬
‫אני לא טוב בזה, לוקה. אני לא מסוגל לזה.‬
- ‫- אל תעז לומר דבר כזה. - כולם שואלים עליך.‬
‫כשאתה לא שם, כולם הולכים למוסך אחר.‬
‫תחזיק מעמד, אחי. אני אשתחרר בעוד שנה.‬
‫אני מנסה, אבל...‬
‫לא נראה לי שהמוסך ישרוד עד אז.‬
‫האמת, לא נראה לי שישרוד לעוד חודש.‬
‫אפילו לא לחודש?‬
‫דמי השכירות שוב עלו.‬
‫פישלתי, גבר. פישלתי.‬
‫תקשיב, דביל.‬
‫אני פישלתי. לא אתה, טוב?‬
‫אם נפסיק לשלוח כסף, אימא תתחיל לדאוג.‬
‫אולי העברת בעלות...‬
‫אנחנו לא נסגור את המוסך. הבנת?‬
‫בחיים לא.‬
‫אני לא מבינה איך נותנים מכוניות ספורט כאלה לילדות בנות 18.‬
‫ההורים האלה השתגעו.‬
‫ילדות מפונקות מטומטמות.‬
‫ואו, נראה שקלקלת את ההפתעה.‬
- ‫- לא. - כן.‬
‫אלוהים!‬
‫אני לא מאמינה!‬
‫מזל טוב, חנונית.‬
‫היא יפהפייה. איזה טירוף! אבל...‬
‫לא, לא. לא כדאי לי. אין מצב.‬
‫אדיר, ג'נטים 18 אינץ' מסגסוגת!‬
‫תאורת לדים! אני מתה עליה!‬
‫אני מתה עליה.‬
‫ואו.‬
‫אני רוצה לומר לך משהו.‬
‫תגיד.‬
‫חשבתי על זה כבר זמן מה.‬
‫אל תיסעי מהר כל כך, בבקשה.‬
‫אל תהיה נקבה.‬
‫אנחנו מסתתרים כבר כמעט שנה.‬
‫נמאס לי להתגנב במסדרון ולעשות את זה איתך בגינה.‬
‫בנוסף לכול, אימא שלך אמרה למרטין לרגל אחרינו.‬
- ‫- לא, אבא שלך. - לא, סליחה.‬
‫היא זו שכל הזמן שולטת בנו.‬
‫אבל לבקשת אבא שלך. מורטי סיפר לי.‬
‫שיהיה.‬
- ‫- זה לא משנה. - זה כן, אבל תמשיך.‬
‫אולי תפסיקי כבר? שנינו נמות.‬
‫אתה משעמם נורא כשאתה נוהג.‬
‫יש לי משהו להראות לך.‬
‫נו? מה דעתך?‬
‫זה פשוט מדהים.‬
‫שכר הדירה בטח מטורף, נכון?‬
‫לא יודע. זו מתנה מסבא שלי.‬
- ‫- ניק, אתה לא יכול לקחת אותה. - כנ"ל לגבייך והאוטו.‬
‫אני יודעת.‬
‫נורא שיש סתירות כאלה בחיים, נכון?‬
‫במיוחד כשעשירים.‬
‫אני לא חוזר לסן פרנסיסקו.‬
‫זה יהרוג את אימא שלי.‬
‫אם כבר להתמחות, עדיף לי כאן.‬
‫קשה לי להתרחק ממך, נמשים.‬
‫ותראי את האור פה.‬
‫זה מושלם לנו.‬
‫לנו?‬
‫כן.‬
‫וזה קרוב לאוניברסיטה.‬
‫היא לא קצת ריקה?‬
‫טוב, חסרים כמה דברים. מוט מתח, כספת...‬
‫יש רק מיטה אחת.‬
‫טוב... אנחנו לא צריכים יותר מזה.‬
‫רק לנשיקות.‬
‫נמוך יותר.‬
‫הנשיקה המושלמת... בדירה המושלמת שלנו.‬
‫טוב, נוכל לעצב אותה בהדרגה.‬
‫אבל זה נראה לי מסוכן קצת. לא בטוח שאימא שלי תרשה.‬
- ‫- היא לא חייבת לדעת. - איך היא לא תדע?‬
‫אם לא אגור במעונות, איפה אגיד לה שאני גרה?‬
‫"גרה"?‬
‫לא לזה התכוונת.‬
‫זה כזה מביך. אני כזאת טיפשה.‬
‫אני בקושי בת 18. מה עבר לי בראש?‬
‫אני לא יודעת מה עבר לי בראש. אל תביט בי.‬
‫אני לא יודעת מה רציתי.‬
‫את האוטו כבר לקחתי, אז מספיק סתירות להיום.‬
‫אני כזה דפוק, גבר.‬
‫נלחצתי כשאמרת שיהיו ברשות עצמן,‬
‫ורציתי שהיא תישאר קרובה.‬
‫אבל לא בטוח שאני מוכן שנגור ביחד.‬
‫הייתי מאושרת כל כך שאיבדתי שליטה.‬
‫נשבעת לך, הרומנטיקה היא מלכודת מסוכנת.‬
‫לגמרי.‬
‫תראי את נסיך החלומות שלי מוריד עוד ועוד "בלאק ראשן".‬
‫ובלי להצטער בכלל על כך שהבריז לי בטקס הסיום.‬
‫אני באמת רוצה לגור איתה.‬
‫אבל כשאני מתלבט, אני נלחץ בטירוף.‬
‫אתה מדבר על לחץ?‬
‫סתירות בחיים זה נורא.‬
‫כמה עלו הבגדים שלה?‬
‫השמלה, הנעליים, האביזרים...‬
‫איזה 3,000 אירו?‬
‫איך אתה חושב על זה בזמן שהיא מתמזמזת עם מישהי?‬
‫עונש על זה שהבריז לי.‬
‫מה עבר לי בראש?‬
‫אימא תמיד לימדה אותי לא להסתמך על גברים.‬
‫ואותי לימדו לא להסתמך על גברים מסוימים.‬
‫די דומה.‬
‫אני לא יכול להציע לה חיים ברמה כזו, גבר.‬
- ‫- הכסף לא חשוב. - עד שאין אותו.‬
‫אבל אתה לא תדע מזה, בכל אופן.‬
- ‫- אין לי כוח לשטויות שלך הרגע. - כנ"ל לגביך.‬
‫דפוק.‬
‫אבא שלי קנה עכשיו מטוס פרטי,‬
‫והוא לא מוכן שאשלם על ארוחת ערב.‬
‫הוא מתנהג כאילו אני מנפנפת בכסף שלי איתו או משהו.‬
‫אולי במקום שתיקחי אותו למסעדות יוקרה,‬
‫תביאי לו ארוחת ערב למוסך?‬
‫את צוחקת עליי?‬
‫תשמעי, גדלת עם ניק. את כמו אחותו.‬
‫אבל אני מכבדת אותו. את לא.‬
‫תעזרי לי להבין אותו.‬
‫אני נשבעת שהוא נראה לי מפוחד אתמול.‬
‫הכול מפני שאימא שלו נטשה אותו.‬
‫הוא כזה פשוט.‬
‫תשמעי, הוא משוגע עלייך,‬
‫אבל תמיד תהיה לו בעיה להתחייב כי הוא מפחד שינטשו אותו.‬
‫זה ממש עמוק, אחותי.‬
‫תודה.‬
‫אימא‬
‫נראה שינה ביסקסואלית עכשיו.‬
‫זה בגלל ה"בלאק ראשן". היא תשכח מזה מחר.‬
‫למה? מה יש בזה?‬
‫אף אחד לא יודע.‬
‫אף אחד לא הצליח לזכור את המרכיבים.‬
‫טוב, אז...‬
‫לחיי השכחה.‬
‫תראי, יש לכל אחת מכן חדר עבודה.‬
- ‫- אחד פה ואחד פה. - איזה יופי.‬
‫ותראי את חדר השינה. הוא ענקי.‬
‫מה דעתך?‬
‫בכסף הזה אוכל לשכור ארבעה לעצמי, אימא.‬
‫נכון. אבל בגילך, עדיף לחלוק.‬
‫ואו. ממש מפואר, לא? מה דעתך?‬
- ‫- היי, בוקר טוב. - בוקר טוב.‬
‫חשבתי שהקיץ לא ייגמר לעולם.‬
‫גם אני.‬
- ‫- מאיזה בי"ס אתן? - סן מארי.‬
- ‫- גם אנחנו. - באמת?‬
‫כן. כלומר, היא.‬
‫הכרתן כבר?‬
‫מה? לא נראה לי.‬
‫טוב, הגענו לכאן בשנה שעברה.‬
‫לא היינו כאן בשנה שעברה. עשינו הפסקה לשנה.‬
‫לשנתיים.‬
‫כן, לשנתיים.‬
‫היא לא אהבה את מדעי הרוח ועכשיו בא לה על פילולוגיה.‬
‫הדירה מושלמת, נכון? שניקח אותה?‬
‫אני מתה עליה.‬
‫אני נואה. נעים מאוד.‬
‫בריאר. קוראים לי בריאר.‬
‫רצית לראות אותי?‬
‫תיכנסי, בבקשה. ניק, תראה.‬
‫זו סופיה סאבאלה.‬
‫היא תעזור לך בהתמחות.‬
‫היא חדשה אצלנו, היישר מהארוורד.‬
‫סאבאלה. את הבת של השר?‬
‫התקבלתי בזכות עצמי. ואתה?‬
‫היית במסיבת יום הולדת שלה כשהיית ילד.‬
‫אולי אתה לא זוכר אותה.‬
‫לא. אני זוכר את אחותה שהייתה לה בעיה בעיניים, מין...‬
‫פזילה?‬
‫כן, ופלטה ישנה כזו בשיניים, נכון?‬
- ‫- כן. - אין לי אחיות.‬
‫זו היית את.‬
‫שני עלבונות ברצף.‬
‫תיזהר איתה. היא תהיה עו"ד מעולה.‬
‫לא תנטרי לי טינה, נכון, סוף?‬
‫קודם כול, שמי סופיה, לא סוף.‬
‫ושנית, שמעתי עליך, אז אל תנעץ לי מבטים בתחת.‬
‫מתנשאת.‬
‫היי, נמשים‬
‫אז לניק יש דירה סוף סוף, נכון?‬
‫כן, ככה שמעתי.‬
‫היא יפה?‬
‫אין לי מושג. לא הייתי בה.‬
‫תשמעי.‬
‫אני יודעת שעברה עלייך שנה קשה.‬
- ‫- מה שאבא עשה היה נורא. - אני נשרפת.‬
‫נואה, את עוברת לאוניברסיטה בעוד שבועיים. כנראה הגיע הזמן שנדבר.‬
- ‫- אני לא רוצה לדבר על זה. - אני כן.‬
‫ידוע לך היטב כמה קשה היה לי להשתלב במשפחה הזו.‬
‫אני חוטפת הערות מחרידות רק מפני שהתחתנתי עם ויל.‬
- ‫- בטח, אימא. - חושבים שאני רודפת בצע.‬
‫ועכשיו את עושה כך.‬
‫את מרגלת אחריי?‬
‫לא אני. הפפראצי. תודה לאל שוויל מנע את הפרסום.‬
‫דמייני את הכותרות.‬
‫"כמו האימא, גם הבת מעוניינת בכסף של משפחת לייסטר".‬
‫ואז מניות החברה עלולות לצנוח, נכון?‬
‫אני איזהר יותר. אבל אני בת 18. בסדר, אימא?‬
‫כן, גם אני הייתי בגיל ההסכמה כשהכרתי את אביך,‬
‫כשחשבתי שהוא האדם המתאים לי.‬
‫ניק הוא לא כמו אבא.‬
‫כן. אני יודעת.‬
‫אבל גם הוא עלול לפגוע בך.‬
‫נראה לך שהוא ויתר על המרוצים והקרבות הלא חוקיים?‬
‫אני סומכת עליו.‬
‫כי ברור שהוא אוהב אותי.‬
‫כן? את בטוחה?‬
‫ואני אוהבת אותו.‬
‫לא בבית שלי.‬
‫ניק‬
- ‫- היי. - זה סגור.‬
‫אמרתי לאבא שלי שלא אחזור לסן פרנסיסקו.‬
- ‫- מה הוא אמר? - נראה שציפה לזה.‬
‫אתה בטוח?‬
‫אני פשוט לא רוצה שתיקח צעד אחורה בגללי.‬
‫מה פתאום.‬
‫העניין היחיד הוא שאני צריך לחלוק משרד עם עוד מתמחה.‬
‫היא נחמדה?‬
‫טוב...‬
‫ויפה?‬
‫מה פתאום. היא פוזלת ומסריחה מהרגליים.‬
‫אז נתראה מאוחר יותר?‬
‫מאוחר יותר?‬
‫אני עסוק היום. אני צריך...‬
‫לא נראה לי שאוכל.‬
‫אני... אני צריך לעבוד.‬
‫אני צריך להתחלק בעבודה.‬
‫אעביר לשיחה קולית.‬
‫אני מתגעגעת אליך.‬
‫גם אני מתגעגע אלייך.‬
‫אחותי.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫ואני אוהב אותך.‬
‫אנחנו משפחה קרובה מאוד.‬
‫נואה.‬
‫נו, כולם החוצה. נגמרה המסיבה!‬
‫עופו מפה! קדימה! כולם החוצה!‬
‫אני אסחוב לך את זה.‬
‫תשאירו את הכוסות פה, טוב?‬
‫קדימה! החוצה!‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫לא היו לי הפרטים שלך כדי לבקש רשות.‬
- ‫- זה בסדר. - אני ממש מצטערת.‬
‫היי! צאו מפה. לכו תזדיינו בבית שלכם.‬
‫החוצה. קדימה!‬
‫אני אסדר פה הכול.‬
‫נואה, אני יודעת שזה לא תירוץ, אבל אמרו לי שתבואי רק בשבוע הבא.‬
‫אני יודעת. פשוט...‬
‫קצת זורזו העניינים.‬
‫בחייך. זה בסדר.‬
‫הנה. טקילה.‬
‫קשה לי לראות סבל.‬
‫כי החיים נפלאים וחבל לבזבז אותם על צער.‬
‫תביני, לא תמיד חשבתי ככה.‬
‫לפעמים את נופלת על חארות ועושה דברים מטורפים בגללם.‬
‫אבל זה קרה מזמן וכבר שכחתי מזה.‬
‫סליחה.‬
‫חיפשתי את הז'קט שלי.‬
- ‫- זה? - כן.‬
‫תודה רבה.‬
‫את בסדר?‬
‫תתעלמי ממנו. הוא השכן. הוא לומד פסיכולוגיה.‬
‫אני אעמיד פנים שלא ראיתי את זה.‬
‫מייקל.‬
‫נואה. נעים מאוד.‬
‫והוא מתמחה באוניברסיטה שלנו.‬
‫בתור יועץ. אז אם תצטרכי משהו...‬
‫הוא ממש נחמד.‬
- ‫- ביי. - ביי.‬
‫והוא ממש חתיך.‬
‫הנה. לחיים.‬
‫סליחה. גרושתך התקשרה שוב.‬
‫בפעם החמישית השבוע.‬
‫היום היא ביקשה את ניק.‬
‫אל תעבירי את השיחה. את יודעת.‬
- ‫- בבקשה. - בסדר.‬
‫שיניתי את דעתי. אני אעזור בתיק אורטגה.‬
‫חבל. אז אני אטפל בטמפלטון.‬
‫היי, נמשים.‬
‫איך היה בלילה עם המתמחה?‬
‫טוב, היא קשה לפיצוח.‬
‫והיא באמת מסריחה מהרגליים?‬
‫ומהפה.‬
‫נראה שצדקת.‬
‫יש ביניהם כימיה.‬
‫הרעיון שלך היה מוצלח.‬
- ‫- דבר, לוקה. - תקשיב טוב.‬
‫אולי יש סיכוי להציל את המוסך.‬
‫רוצי! תמסרי לי! מדהים! ועכשיו...‬
‫ואו! אתה תצליח!‬
‫לא תוכלו לתקל אותי?‬
‫את מימין ואני משמאל. טוב? ככה.‬
‫מוכנות.‬
- ‫- סנדוויץ' אחיות! - יש!‬
‫דגדוגים! דגדוגים!‬
- ‫- ביי, אהובה שלי. - ביי.‬
‫ביי, מתוקה.‬
‫תיכנסי, מתוקה.‬
‫שלום, בן.‬
‫בואי.‬
‫אני צריכה לדבר איתך.‬
‫איך את מעזה להתקרב אליי באמצעות מגי?‬
‫אתה לא עונה לטלפונים, אז אין לי ברירה.‬
- ‫- אין לנו על מה לדבר. - רק לדקה.‬
‫"רק לדקה".‬
‫אלה 60 שניות יותר ממה שהקדשת לי אי פעם.‬
‫זה לא מה שנראה לך. תקשיב לי, בבקשה.‬
‫תירגע.‬
‫לא ראיתי אותה שנים.‬
‫איך אימא יכולה להיעלם ככה?‬
‫אולי יש משהו שאנחנו לא יודעים.‬
‫קל עד כדי כך לשכוח ממישהו שאהבת?‬
‫אהוב שלי.‬
‫לאן זה?‬
‫אני עדיין חייב לך נשיקה, לא?‬
‫אתה מתכוון...‬
‫מה קורה פה?‬
‫לא היה תורי לפנק אותך?‬
‫תורך בפעם הבאה, אם בא לך.‬
‫היי. בלי לחץ, טוב?‬
‫אני עדיין צריכה לעבור תאוריה.‬
‫לא ידעתי שנקודת הג'י הגברית היא נקודת האייץ'.‬
- ‫- יודעת למה זה "נקודת ג'י"? - קיצור של "ג'יגולו". לעזאזל!‬
‫ניקולס לייסטר, אתה יודע שאני שונאת היקי.‬
‫יש לך היקי? איפה?‬
‫זה לא מצחיק. אני שונאת שמסמנים אותי. אני לא פרה, ניק.‬
‫את לא?‬
‫"חיה זו שייכת לחוות לייסטר". אין מצב, בסדר?‬
‫את לא מגזימה טיפונת?‬
‫נראה לך?‬
‫אתה תרצה שיסמנו אותך?‬
- ‫- אתה תתחרפן. - לא, טוב?‬
‫לא. לא.‬
‫אל תזוז עכשיו.‬
‫כן, נמשים‬
‫ואת זה בטוש לא מחיק. כן.‬
‫אתה שלי‬
‫טה-דה!‬
‫אז זו האחוזה שלך.‬
‫מה יש? לא לטעמך, הוד מעלתך?‬
‫שמע, ליון. כן, אתה חייב לבוא ולראות את זה.‬
‫אין פה ריח של בושם יקר.‬
‫יותר לכיוון ריח של גרביים מסריחות. בא לי להקיא.‬
‫לא אכלתי כלום במשך כל הנסיעה.‬
‫לסטודנטיות האלה בטח אין סנדוויץ' במקרר אפילו.‬
‫בדיוק כמו שאמרתי. אין אפילו סנדוויץ' עלוב.‬
‫היי.‬
‫זו השותפה שלי לדירה, בריאר.‬
‫ריק, נכון?‬
- ‫- ניק. - נכון. ניק.‬
‫ממש מאוחר, אז...‬
- ‫- כבר הולך? - כן.‬
‫מחר היום הראשון שלך באוניברסיטה. כדאי שתישני.‬
‫טוב. להזמין לך מונית?‬
‫אסטבן אוסף אותי. הוא בדרך.‬
‫משהו מטריד אותך, אדוני?‬
‫זוכר את בריאר?‬
‫בריאר? כן, ברור.‬
‫מסכנה. זה לא היה בסדר.‬
‫מה קרה לה בסוף?‬
‫אני יודעת, ינה, אבל לא אענה לאימא שלי.‬
‫אתקשר אליה אחר כך.‬
‫ליון‬
‫זה ליון, אדוני.‬
- ‫- לעזאזל, הטלפון שלי. - הנה.‬
‫אני מתקשר כבר שעה. איפה אתה, אחי?‬
‫מה הבעיה?‬
‫פישלתי בגדול. פישלתי בגדול, גבר!‬
‫אקספרימנטל סאונד‬
‫תודה. תוכל לנסוע הביתה.‬
- ‫- אתה מדמם! - זה שום דבר, ניק.‬
‫נחתכתי כשפתחתי את החבילה הדפוקה הזאת.‬
‫מה זה?‬
‫אחי אמר לי להביא אותה סגורה למקום הזה.‬
‫אבל פתחת אותה.‬
‫רציתי לוודא שזה משהו אחר.‬
‫לא יודע, שיש בה טלפונים או קוויאר...‬
‫קוויאר? אתה מטומטם עד כדי כך?‬
‫תן לי את זה.‬
‫לא! אל תיגע בה.‬
‫תירגע. אף אחד לא ידע.‬
‫קוקאין.‬
‫לעזאזל, ידעתי. ידעתי!‬
‫אתה כזה מטומטם!‬
‫אם צריך כסף, למה לא לבקש ממני?‬
‫כי אני לא צריך נדבות ממך. אמרתי לך.‬
‫אין לי ברירה, נכון?‬
‫אני חייב להיכנס לשם ולמסור אותה.‬
‫אלה עבריינים אמיתיים.‬
‫יש מצב שלא אצא משם.‬
‫הבטחתי לנואה שלא אסתבך בצרות.‬
‫טוב.‬
‫להתראות, אחי.‬
‫היי, חתיך. אולי תזמין לי משהו לשתות?‬
‫מצטער.‬
‫היי. מה אתה עושה, גבר?‬
‫אם החברה שלי רוצה לשתות, תזמין לה. נקודה.‬
‫בסדר, אני לא רוצה בעיות.‬
‫הנה, תזמיני מה שבא לך.‬
‫אני הולך לשירותים.‬
‫הוא אמר שהוא איתו.‬
‫שלום, אחי.‬
‫יש עוד בני משפחה או...‬
‫סליחה.‬
‫לא השגתי אותך, אחי.‬
‫תראו מי פה.‬
‫ניקולס לייסטר בכבודו ובעצמו והזונה הקטנה שלו.‬
‫רוני?‬
‫סליחה, חשבתי שאתה המניאק ההוא...‬
- ‫- זה אחיו. - איזו מקריות.‬
‫רוני ייהנה כשאספר לו על זה.‬
‫כן, גם אני נהנית להיזכר בו.‬
‫כי הוא עדיין בכלא, נכון?‬
‫אולי תיהני לפגוש אותו בקרוב.‬
‫הקלו לו בעונש.‬
‫נראה שהמסכן נקשר ופיו נסתם.‬
‫הוא פשוט היה עוד קורבן של אבא שלך.‬
‫כמוך.‬
‫בכל אופן, אם הוא לא יעמוד למשפט בתוך שנה,‬
‫יצטרכו לשחרר אותו.‬
‫אני אהיה פה.‬
‫בינתיים, בוא ניגש לעסקים, טוב?‬
‫היא פתוחה.‬
‫ברצינות?‬
‫לא אמרו לך לא לפתוח אותה?‬
‫זה שנתן לי אותה לא אמר הרבה.‬
‫חסרים 100 גרם.‬
‫זה נורמלי. כולם רוצים לדגום קצת ובסוף...‬
‫סתם המצאת שזה מאה גרם, נכון?‬
‫את אומרת שאנחנו עובדים עליכם?‬
‫תלוי במחיר.‬
‫מאה גרם, 10,000 אירו.‬
- ‫- חשבתי שזה קוק, לא פלוטוניום. - הוא טהור, מותק.‬
‫רגע, מה קורה? לא תשלמו לי?‬
- ‫- אני לא עוזב בלי הכסף שלי! - תירגע.‬
- ‫- אתה תקבל מה שמגיע לך. - בואו נירגע, טוב?‬
- ‫- אוכל להוציא רק 3,000. - אני לא צריך ממך כסף.‬
‫אבל אני כן.‬
‫שלושת אלפים ממך...‬
‫וגם ממנה.‬
‫לדרך, בנות.‬
‫מי יכול לחסל אותם בשביל 6,000 יורו?‬
‫גבר, בשביל סכום כזה, אני אעשה את זה בעצמי.‬
‫לך.‬
‫חתיך, איפה היית? הזמנתי לך ג'ין וטוניק.‬
‫רואה? החברה שלי רצינית.‬
‫אין פה מלפפון.‬
‫אין מלפפון.‬
‫לא, זה היה בשבילי ואני רוצה מלפפון.‬
‫היא רוצה את זה עם מלפפון.‬
‫לא אתן לך לפגוע בגבר שלי.‬
‫ובטח שלא לקרוא לי זונה.‬
‫אין מצב, סוף. לא נוכל להסכים לזה.‬
‫הסמים לא נמצאו, אז אם אתם לא תלשינו, גם הם לא.‬
- ‫- הם רצו להרוג אותנו. - תניח לזה.‬
‫אם רק הלכתם מכות, אשחרר אתכם כבר אחה"צ, מבטיחה.‬
- ‫- בוקר טוב, סופיה. - בוקר טוב, בוס.‬
‫שאבא שלי לא יגלה, בבקשה.‬
‫אתה חייב לי.‬
‫תודה, סוף. באמת.‬
- ‫- היי, את עולה? - כן.‬
‫כן?‬
‫השוטרים היו נחמדים. הם לקחו אותנו לאוטו.‬
‫חואן-לואיס ופאולה. נכון?‬
‫נו, בחייך, נמשים.‬
‫הכנופיה של ניק נגד הכנופיה של רוני. ברצינות?‬
‫אמרתי לך שזה בגלל לוקה.‬
‫אז ככה אתה מרוויח כסף למרוצים שלך.‬
‫אני לא טיפש. אני לא צריך את הכסף.‬
‫לא, אתה עושה את זה להנאתך.‬
- ‫- זה מתחת לחגורה. - אני ממש מעוצבנת.‬
‫הלך לי היום הראשון באוניברסיטה.‬
‫ברור לך שאת התחלת בקטטה, נכון?‬
- ‫- הייתה לך תוכנית טובה יותר? - לא. אני פשוט מופתע.‬
‫אני אספנית של סתירות.‬
‫נראה לך שזה לא פוגע בי? הם יכלו להרוג אותך, ניק.‬
‫לא יפרידו אותי ממך בקלות כזו.‬
‫לאהוב אותך זה הדבר הכי קשה שעשיתי.‬
‫לאהוב אותך זה הדבר הכי מופלא שעשיתי.‬
‫אתה סתם לקקן.‬
‫למה הבאת אותי לפה?‬
‫כי עכשיו תורך להציל חיים.‬
‫מקלט לבע"ח‬
‫זה באמת נראה לך רעיון טוב? אני בקטע של כלבים, לא חתולים.‬
- ‫- אל תדבר ככה ליד נ'. - נ'?‬
‫כן. קיצור של נואה ושל ניק.‬
- ‫- זה כזה קיטשי. - בעיה שלך.‬
- ‫- ביי, מייקל. - ביי, נואה.‬
‫הוא חבר של בריאר.‬
‫בריאר הזו יודעת על החתול?‬
‫כן, היא אוהבת חיות.‬
- ‫- היא לא נראית ככה. - מה הבעיה שלך איתה?‬
- ‫- כלום. היא פשוט נראית לי בעייתית. - בטח.‬
‫כי היא הבחורה הראשונה שלא עושה לך עיניים וזה מעצבן אותך?‬
‫לא, זה לא העניין. אנחנו פשוט לא מכירים אותה ו...‬
‫למה, היא אמרה משהו?‬
‫היא סיפרה לי שעברה תאונה עם החבר שלה‬
‫במרוץ לא חוקי, אז אולי אתה מכיר אותו.‬
‫לא. זה בטח קרה כשגרתי במקסיקו.‬
‫הוא נהג כשזה קרה.‬
‫היא אושפזה לחודשיים,‬
‫וכשהשתחררה, הוא היה עם מישהי אחרת.‬
‫היית מאמין? איזה שמוק.‬
‫עכשיו שאת אומרת, זה נשמע לי מוכר.‬
‫ואולי היא התחרפנה והתחילה לעקוב אחריו.‬
‫היא לא סיפרה לי דבר כזה.‬
‫אבל אני כן יודעת שהוא נעלם כאילו בלעה אותו האדמה.‬
‫אני לא נכנס.‬
‫היא לא פה, טוב? היא בפילאטיס.‬
‫מה שאומר שיש לנו שעה לבדנו.‬
‫לא בא לי שנזדיין, באמת.‬
‫השפה שלך ממש גסה, אתה יודע?‬
- ‫- אולי מפני שאני אסיר משוחרר עכשיו. - באמת?‬
‫כן.‬
‫ומתי הייתה הפעם האחרונה שנגעת באישה?‬
‫לא, לא.‬
‫יודע שהייתי בצרפת?‬
‫רוצה לדעת מה למדתי שם?‬
‫מר ניק לייסטר. אני אוהבת אותך, אהובי.‬
‫גם אני אוהב אותך.‬
‫תוציא את הבגט שלך.‬
‫כן, כן.‬
‫אל תפסיקו בגללי, טוב?‬
‫קניתי את החולצה הזו ורציתי לגזור את התווית.‬
‫אלוהים, זה היה מפחיד.‬
- ‫- היי, מה שיש לה על פרק היד... - כן.‬
‫הבחור ההוא כנראה לא רק זרק אותה, כי...‬
- ‫- איזה זין! - תיזהר. לעזאזל.‬
‫קטנצ'יק.‬
‫תשמעי.‬
‫אולי תעזרי לי למצוא רהיטים לדירה שלי?‬
‫תוכלי לבוא עם נ' ולהישאר עד... טוב, עד מתי שתרצי.‬
‫עד מתי שארצה.‬
‫בסדר, תוכלי להישאר לכל שנת הלימודים.‬
‫זה לא מפריע לי.‬
‫תודה לאל שזה לא מפריע לך.‬
‫ניק, עוד לא היה לי כוח בינתיים ללכת הביתה ולקחת את כל החפצים שלי,‬
‫ורציתי לעשות את זה השבוע. אל תשנה לי את התוכניות, טוב?‬
‫את חתיכת טיפוס, נמשים.‬
‫ניק.‬
‫החתול.‬
‫הנה.‬
‫הוא כזה מרושע.‬
‫הוא קודם פוגע לך בכפה ואז שוכח מקיומך בכלל.‬
‫אוניברסיטת אליסיום‬
‫אני ממש שמחה שאת איתי בבלשנות.‬
‫אני לא סובלת את המרצה!‬
‫לא יודעת, אני מחבבת אותו.‬
‫יודעת איזה מקצוע תבחרי?‬
‫לא, עוד לא. אני מתלבטת.‬
‫אצל מייקל מלא לגמרי,‬
‫אבל הוא בטח יפנה לך זמן.‬
‫בכל אופן, תחשבי על זה ותודיעי לי.‬
- ‫- הנה הצ'אנס שלך. - נתראה בשבוע הבא.‬
‫היי. אפשר לעזור לכן?‬
- ‫- לא. - רק לה.‬
‫נתראה בדירה.‬
‫תיכנסי.‬
‫ינה?‬
‫חשבתי שתתקשה יותר לזהות אותי.‬
‫נואה השאילה לי בגדים.‬
- ‫- מה את עושה פה? - אוהב את הלוק החדש שלי?‬
‫אני לא לובשת שום דבר מתחת.‬
‫את לא לובשת תחתונים?‬
‫כן, אבל אני לא לובשת כלום מתחת לתחתונים.‬
‫סתם רציתי לומר את זה.‬
‫לא יצאת מהמוסך מאז שהשתחררת.‬
‫ינה, תסלחי לי על... אני מצטער.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני יודעת, אבל תבטיח לי שלא תעשה יותר שטויות בשביל כסף.‬
- ‫- בסדר. - בבקשה.‬
- ‫- גם לא מרוצים. - בכלל לא.‬
‫אני לא רוצה לאבד אותך.‬
‫רגע. נעשה את זה אחר כך.‬
‫הבאתי לך ארוחת ערב רומנטית.‬
‫קוויאר בתור התחלה.‬
‫ולקינוח, צדפות‬
‫ואוליבייה, השמפניה הצרפתית הכי טובה שיש.‬
‫לאימא שלך יש אחות שדומה לה בול.‬
‫היי, נואה!‬
‫היי, יש לך אורחת? אני לא אפריע.‬
‫לא, היא באה אלייך.‬
- ‫- אנאבל, היה תענוג להכיר אותך. - ולי אותך, מתוקה.‬
‫המספר שלי אצלך, אם תצטרכי.‬
‫ביי.‬
‫איזה עולם קטן. אני מכירה את ההורים שלה ו...‬
‫מה את עושה פה?‬
‫מגי מספרת לי דברים נהדרים עלייך.‬
‫תשמעי, אם זה בעניין ניק, דברי איתו וזהו, טוב?‬
‫ניסיתי הכול, נואה. את הסיכוי האחרון שלי.‬
‫בואי נעשה דבר אחד.‬
‫כמחווה של רצון טוב, אני ארשה למגי לבלות שבוע שלם עם ניק.‬
‫זו סחיטה.‬
‫חמודה שלי, תתפללי‬
‫שלא תזכי לראות אותי סוחטת אף אחד.‬
‫ועכשיו זה איום.‬
‫את חכמה, נואה. תחשבי על זה.‬
‫ניק זקוק לעזרה.‬
‫את בטוחה שאת לא רוצה לדעת את האמת?‬
‫אכפת לי רק מהאמת של ניק.‬
‫כי במשפחת לייסטר לא משקרים, מה?‬
‫אגב, את יודעת ממתי ויל ואימא שלך מכירים?‬
‫תתקשרי אליי כשתהיי מוכנה.‬
‫היי, מורטי. לא התגנדרת קצת יותר מדי ליום שלישי?‬
- ‫- תוכל לעזור לי עם הארגזים? - מצטער, נואה. לא אוכל הרגע.‬
‫נואה.‬
‫היי, נואה! תיכנסי.‬
‫תראי, זה אלחו סאבאלה, אשתו מאיטה ובתם סופיה.‬
‫היא עובדת עם ניק במשרד.‬
‫נעים להכיר אותך.‬
‫אז את זו שמסריחה מהרגליים.‬
‫ומהפה.‬
‫נראה שגם יש לך ידיים מיוזעות.‬
‫נעים מאוד.‬
‫מצטער. היא הצילה אותנו.‬
‫הייתי חייב להשיב לה טובה.‬
‫לא תישארי לארוחת ערב, נכון, חמודה?‬
‫ואז ניק בחר בתיק אורטגה‬
‫כי חשב שזו משפחת אורטגה מקורוניה.‬
‫ברצינות.‬
‫סופיה הייתה ביתרון, לא?‬
‫לא, סופיה, ספרי להם על המציתן, בבקשה.‬
‫החלטנו לבנות דגם מוקטן של מטען הנפץ.‬
‫סופיה חשבה שבמקום שאנחנו נצטרך להוכיח‬
‫שהמטען פעל, הם אלה שצריכים להוכיח ההיפך.‬
‫במינוח משפטי, זה נקרא "העברת נטל ההוכחה".‬
‫בדיוק.‬
‫אז סופיה לחשה לי, "תהפוך את זה". אז מה עשיתי, כמובן?‬
‫הוא הפך את החיבורים לסוללה וזה התפוצץ.‬
‫הוא הפך, רק את החיבורים!‬
‫נלחצתי. זה התיק הראשון שלנו.‬
‫ברגע שיעבדו ביחד במשהו רציני,‬
‫הם יהיו בלתי מנוצחים.‬
‫כשיעבדו ביחד או מעבר לזה.‬
‫סליחה.‬
‫ויל, תאר לעצמך.‬
- ‫- מה נהיה אז? מחותנים, נכון? - כן.‬
- ‫- מחותנים! - בדיוק.‬
‫אבל די, אין מה למהר.‬
‫לא נלחץ עליהם, טוב? שיתקדמו בקצב שלהם.‬
‫ומה איתך, נואה? איך בביה"ס?‬
‫באוניברסיטה. אני באוניברסיטה עכשיו.‬
‫איך העבודה במועצת העיר?‬
‫הוא שר המשפטים עכשיו, חמודה.‬
‫אה, מזל טוב.‬
‫זוכר את מעונות האוניברסיטה?‬
‫אלה היו זמנים טובים.‬
‫לא, מה שהיה אז...‬
‫שקט!‬
‫אני גרה בדירה באוניברסיטה,‬
‫אבל ניק רוצה שאגור איתו.‬
‫מה דעתך על זה, אימא?‬
‫מה יש לבת שלך, לעזאזל?‬
‫מלאה שנה לחטיפתה.‬
‫תסלחו לה. היום מלאה שנה למות אביה.‬
‫ואו. לעזאזל.‬
‫כן, ומאז יש לה סיוטים כל הזמן.‬
‫סיוטים?‬
‫אני לא שמתי לב.‬
‫אתה ישן איתה?‬
‫זו משפחה קרובה מאוד.‬
‫אני כזה טיפש.‬
‫שכחתי.‬
‫זה בסדר.‬
‫העסיקו אותך דברים אחרים.‬
‫נואה, זה לא נכון. זה ממש לא נכון.‬
‫ההורים שלנו שידכו בינינו.‬
‫זה נראה לך נורמלי?‬
‫סופיה סתם מעצבנת שרוצה להתקדם.‬
‫כן, ראיתי שהתקדמה לך לאוזן ונשנשה אותה.‬
‫היא אמרה לי שאת ואני זוג נהדר.‬
- ‫- בטח. - למה את לא סומכת עליי?‬
‫אני סומכת עליך.‬
‫אני בטוחה שהיא הייתה פוזלת ועקומת רגליים בגיל 12.‬
‫רציתי לחסוך ממך את הקנאה.‬
‫תודה רבה לך באמת. תודה לאל.‬
‫אתה מוציא אותי תינוקת לידה, כאילו אני צריכה הגנה.‬
‫לא, זה לא משנה. הם צודקים. אתם זוג נהדר.‬
‫לא קורה שום דבר בינינו.‬
‫תשמע, אני רצינית, ניק לייסטר.‬
‫עוד שקר אחד וזה נגמר.‬
‫אז אם אתה צריך להתוודות על משהו, זה הזמן.‬
‫אין עוד משהו.‬
‫אתה יודע,‬
‫בכל שקר ושקר אתה רק מוכיח לי שאתה זה שלא סומך עליי.‬
‫כאילו אתה תמיד מחפש תירוץ כדי לשמור מרחק.‬
‫בסתר ליבך, אתה לא רוצה שאגור איתך.‬
- ‫- ברור לך שאני אוהב אותך. - כן.‬
‫גם אבא שלי אהב אותי פעם.‬
‫חסרונך ילווה אותי בשנתי‬
‫קעקוע הקשר שלך היה למענו?‬
‫למה?‬
‫הוא ניסה לחסל אותך.‬
‫עשית את זה למען אימא שלך, לא?‬
‫למה, אם היא נטשה אותך?‬
‫אתה יודע?‬
‫כשקושרים מישהו חזק מדי,‬
‫הוא נפגע בניסיון להשתחרר או שהוא נותר לכוד לנצח.‬
‫מה נעשה, ניק?‬
‫שנישאר לכודים בקשרים שלנו,‬
‫או שנתמודד עם האמת, גם אם אנחנו עלולים להיפגע מזה?‬
‫נמאס לי שאחרים מחליטים בשבילי.‬
‫זה נגמר.‬
‫אני אגלה אומץ ואברר מה קורה לנו.‬
- ‫- תירגעי, אין פה אף אחד. - יש פה המון יצירות אומנות.‬
‫תור! חמודי! התגעגעת אליי?‬
‫הם נתנו לך לשמור על המוזאון?‬
‫אולי עדיף שאלך.‬
‫זה בסדר, אני אחכה כאן.‬
‫במגירה האמצעית יש תחתית כפולה.‬
‫תמצאי שם את תביעת המשמורת שלי על ניק.‬
‫אנאבל גרייסון דורשת משמורת על ניקולס לייסטר‬
‫ואת ביטול התביעה שאולצתי לחתום עליו בעקבות הסחיטה, כמובן.‬
‫את לא מכירה את סבא אנדרו ואת סוללת עורכי הדין שלו.‬
‫הוא שונא את בנו ויל כי הוא לא כמוהו,‬
‫אבל הנכד שלו הוא סיפור אחר.‬
‫הוא היורש שלו.‬
‫הוא בחיים לא היה מרשה לי לקחת אותו.‬
‫כן, בגדתי בוויל ובבעלי החדש.‬
‫סבא גילה את זה והשתמש בזה כדי לקחת ממני את ניק.‬
‫זה לא הוגן...‬
‫כי לפני זה, ויל כבר ניהל רומן עם אימא שלך.‬
‫כמה חבל שלא גיליתי את זה לפני כן.‬
‫"נגד קמטים". כמה זול.‬
‫מברשת ורודה. מברשת לבנה.‬
‫תמונה‬
‫מוכנה?‬
‫מצאת הכול?‬
‫האמת תמיד מכאיבה.‬
‫תאמיני לי, נאבקתי בחירוף נפש למען המשמורת על ניק.‬
‫אני רק רוצה שתיתני לו את המכתב הזה. הכול מוסבר בו.‬
‫לא ברור לי מה גרוע יותר,‬
‫שהוא שונא אותך או את המשפחה שלו.‬
‫הבחירה בידיו.‬
‫אם הוא יגלה שעזרתי לך, הוא לא יסלח לי בחיים.‬
‫את לא חייבת לתת לו אותו, נואה.‬
‫רק תדאגי שימצא אותו ויקרא אותו.‬
‫איזו גלידה תרצי?‬
‫ההורים שלה. אתה יודע שהם מתגרשים?‬
‫מה?‬
‫אבא שלה שכר את רוקה כעורך דינו.‬
‫הוא סיפר לי.‬
‫הם ירסקו את אנאבל.‬
‫זהירות. היא בטח זוממת משהו.‬
‫סופיה! יש לך מזל היום.‬
- ‫- ג'נקינס עובר ניתוח. דלקת הצפק. - מסכן.‬
‫תיק רוג'רס אבוד, אבל תלמדו ממנו הרבה.‬
‫השחורה, בבקשה.‬
- ‫- מתי הדיון? - מחרתיים.‬
‫יש לכם 48 שעות להתכונן אליו.‬
- ‫- אבל הוא בלונדון? - כן.‬
‫זה יהיה התיק הגדול הראשון שלך. מה את אומרת?‬
‫אני בעניין.‬
‫שלום.‬
‫היי, נמשים.‬
‫מה שלומך? מה את עושה כאן?‬
‫כלום. רק רציתי לראות את מגי לפני שתלך.‬
‫היא יצאה לאכול גלידה עם אסטבן. תוכלי לחכות חמש דקות?‬
‫מה זה?‬
‫זה הכתב של אימא שלי.‬
‫מי הביא אותו?‬
‫שליח מסר לי אותו לפני רגע.‬
‫השארתי אותו על השולחן. הוא כנראה נפל.‬
‫רוצה שאני אקרא אותו?‬
‫זה בטח חשוב, ניק.‬
‫עשי לי טובה.‬
‫תיפטרי מזה.‬
‫את מהממת.‬
‫לא ידעתי שוורדים כחולים קיימים.‬
- ‫- זה לא היה נחוץ. - דווקא כן.‬
‫אחרי האמבוש עם השר ביום ההוא,‬
‫הגיעה לך ארוחה רומנטית.‬
‫כל עוד לא ייפול עלינו קונפטי.‬
‫יש הפתעה, אבל לא כזו.‬
‫מה היא?‬
‫אתה שלי‬
- ‫- לא. - כן.‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫את לא אוהבת את זה?‬
‫חשבת שאני אוהב את זה?‬
‫לא רציתי שמכתב האהבה שלך ייעלם.‬
‫טוב, וזה גם היה בטוש לא מחיק.‬
‫אבל קעקוע הוא לנצח, ניק.‬
‫זה מטורף, באמת.‬
- ‫- עוד תתחרט. - לא חידשתי כלום, נואה.‬
‫את חרוטה בבשרי כבר הרבה זמן.‬
‫אני רוצה להיות כן איתך.‬
‫אנחנו ניסע ללונדון לכמה ימים.‬
‫"אנחנו"?‬
‫סופיה ואני.‬
‫כולם חושבים שהתיק אבוד, אבל אם ננצח,‬
‫זה יפתח בפנינו המון דלתות.‬
‫אני ממש שמחה בשביל שניכם.‬
‫חשבתי קצת ו... אולי כנות היא לא מה שעושים ממנה.‬
‫יש אמיתות שפשוט מורכבות מדי.‬
‫אני מסכים.‬
‫חושבים שבבגרות, אפשר לעשות מה שרוצים,‬
‫אבל המשמעות שלה היא דווקא לדעת מה צריך לעשות.‬
‫תבטיחי לי שתישארי כאן עד שאחזור.‬
‫אתה יודע, יש לי תחושה מוזרה.‬
‫כאילו זו פרידה.‬
‫אני רק נוסע לכמה ימים.‬
‫כן.‬
‫אז למה קרעת את המכתב?‬
‫כי אני לא רוצה לדעת כלום.‬
‫חשבתי שתצטרף אליי בהתרת הקשרים שלנו.‬
‫זו ההחלטה שלי ואת צריכה לכבד אותה.‬
‫זה כנראה לטובה.‬
‫היי, אימא.‬
‫אז זאת הדירה.‬
‫ויל תמיד אומר שבני לייסטר צריכים רק כספת ומוט מתח.‬
‫רק נשארתי פה לכמה ימים.‬
‫בארוחת הערב עם השר, חצית גבול בל יעבור מבחינתי.‬
‫אין לך מושג כמה קשה לשלוט ברגשות‬
‫כשצריך להסתיר אותם מאחרים.‬
‫או שיש לך מושג?‬
‫ניסיתי שלא להתערב בקשר שלך עם ניק...‬
‫קשקוש!‬
‫שלחת אותו לסן פרנסיסקו לשנה כדי להפריד בינינו.‬
‫לא נכון. זה היה במקרה.‬
‫בטח, במקרה, כמו הנסיעה שלנו לאירופה‬
‫בדיוק כשניק חזר לפה לכמה ימים, נכון?‬
‫אפילו שלחת אותו ללונדון עם סופיה. מהלך יפה.‬
‫אולי הפעם זה יצליח.‬
‫לא אכפת לי. לא ארשה שבגיל 18 תגורי עם מישהו.‬
‫לא אמרתי שאגור, אבל אלה החיים שלי.‬
‫תני לי לעשות טעויות בעצמי.‬
‫נפלא. אבל אם ככה, תשכחי מהאוניברסיטה.‬
‫עכשיו את מנהלת הכספים של ויליאם.‬
‫ואת תוותרי על העתיד שלך? נראה לך שיעשה דבר כזה למענך?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫נואה, תמיד האמנתי בך, מאז שהיית קטנה,‬
‫מאז שנשאתי אותך לבית החולים‬
‫כשדיממת קשות.‬
‫ראיתי חוסן בעינייך.‬
‫הרצון שלך לחיות הבהיר לי שתוכלי להשיג כל מה שתרצי.‬
‫הייתי צריכה רק לספק לך הזדמנויות.‬
‫תגידי לי במה אכזבתי אותך, במה טעיתי.‬
- ‫- תוכלי להסביר לי? - את תוכלי להסביר לי איפה היית...‬
‫בלילה שאבא שלי דקר אותי?‬
‫עם מי שכבת במלון יוקרתי, אימא?‬
‫אני יודעת עד כמה סבלת עם אבא.‬
‫לכן לא רציתי לפגוע בך לעולם.‬
‫אבל עכשיו שאני יודעת את זה, זכותי לאהוב את מי שארצה.‬
‫ללא תנאי.‬
‫הפפראצי צילמו אתכם?‬
‫כן, סבא. זה מבאס.‬
‫נואה נמנעת ממפגשים בציבור.‬
‫אז בסופו של דבר, נפגשים פחות.‬
‫כיף שאתה מספר לי דברים.‬
‫האישה הזו מושלמת.‬
‫ולא תצטרכו להסתתר.‬
‫סבא, רציתי לדבר איתך על משהו.‬
‫זוכר את בריאר?‬
‫דאגתי שהיא לא תטריד אותך שוב.‬
- ‫- תשכח ממנה. - קרה עוד משהו, נכון?‬
‫למה ביקשת שאיעלם לזמן מה?‬
‫ניק, יום אחד, כשאתה תהיה בראש התאגיד,‬
‫תצטרך להתמודד עם כל הצרות.‬
‫אבל עד אז, תן לי לטפל בזה.‬
‫אם יש עוד משהו, אני רוצה לדעת.‬
‫בריאר אושפזה למשך שנתיים.‬
‫מצבה לא היה טוב עוד לפני שהכרתם, אז אל תתייסר בגלל זה.‬
‫זה לא קשור אליך בכלל.‬
‫את עדיין בדירה...‬
‫את עדיין בדירה של סבא שלי?‬
‫כן‬
‫טפלי בנ'‬
‫נואה! אני מכינה נזיד. רוצה קצת?‬
‫לא, תודה. כבר אכלתי.‬
- ‫- יופי. אשאיר לך קצת בכלי פלסטיק. - טוב.‬
‫ואו. נראה שניק מסובב אותה על האצבע הקטנה,‬
‫נכון, קטנצ'יק?‬
‫כזה הוא.‬
‫מילה אחת ממנו ואת בעננים...‬
‫או שבא לך להיקבר עמוק באדמה.‬
‫אבל לא ניתן לו לנצח. נכון, בריאר?‬
‫אנחנו אלה שצריכות לקבור אותו עמוק באדמה.‬
‫לא, בבקשה. לא עוד סעודה עם ההורים שלנו.‬
- ‫- מסכנה נואה. - היא קינאה כל כך.‬
‫באמת ביקשת ממנה לגור איתך אף על פי שהיא רק בת 18?‬
‫אולי אתה זה שמקנא.‬
‫בחייך, סוף. אני לא איזה חבר שתלטן.‬
‫אני רק אומרת שהכי לא ארצה בעולם חבר כמוך.‬
‫כן, כי את קרה כמו קרח, יפה שלי.‬
‫את מסוגלת לאהוב רק את העבודה שלך.‬
‫אתה אידיוט.‬
- ‫- סליחה, סתם הקנטתי אותך. - בטח.‬
‫אני יודע שאת לא כזו.‬
‫ניק, אתה אוהב את נואה?‬
‫בטירוף.‬
‫ניק, הנה עצה קטנה.‬
‫נסה, לפחות עם נואה, שלא לפעול בלי לחשוב.‬
‫מניסיוני, כשנמצאים במערכת יחסים‬
‫שהמון אנשים רוצים להרוס, זה בדרך כלל לא נגמר טוב.‬
‫פסק הדין.‬
- ‫- לא. - כן!‬
- ‫- כן? - כן!‬
‫איפה השמפניה?‬
‫נואה!‬
‫ניק‬
‫נו! קדימה.‬
- ‫- שלוש! - הבנים ניצחו.‬
‫מעולה. אז הבנים שותים.‬
- ‫- לא לו. - לא?‬
- ‫- לא. - הוא קטין.‬
‫כן.‬
- ‫- היי! - הוא רוצה.‬
‫אלוהים, הכול מסתחרר. אני פורשת למיטה.‬
- ‫- לא. - עשי לי טובה.‬
‫אני גמורה.‬
- ‫- נ' עמיד יותר ממך. - ביי.‬
- ‫- מכירה את הדרך? - תסתמי.‬
- ‫- אל תלכי לאיבוד. - תקפצי לי.‬
‫היא תלך לאיבוד. בחיי, היא שפוכה לגמרי.‬
‫היא תמצא את הדרך.‬
‫אלוהים.‬
‫הכול מסתחרר גם אצלי.‬
‫כשאני עוצמת עיניים, יש לי סחרחורת,‬
‫אז נמשיך ביום אחר.‬
- ‫- אין בעיה. - טוב.‬
‫היה כיף.‬
‫כן, אתה ובריאר זוג קורע.‬
‫צחקתי המון. והייתי זקוקה לזה.‬
‫אני שמח לשמוע.‬
‫נתראה בשלישי.‬
‫בסדר.‬
‫אתה ניק?‬
‫מייקל. נעים מאוד.‬
‫סליחה.‬
‫מה היה הרגע הזה?‬
- ‫- איזה רגע? - הרגע הזה.‬
‫לא היה שום רגע.‬
‫תיפגשו בשלישי?‬
‫הוא יועץ הסטודנטים ועוזר לי למצוא התמחות.‬
‫אני רוצה לפרוש מהמסעדה.‬
‫אז מה עשיתם? עדכנתם את הקו"ח שלך?‬
‫דבר בשקט. בריאר ישנה.‬
‫הבטחת שתישארי בדירה.‬
‫רבתי עם אימא שלי ולא הרגשתי בנוח שם.‬
‫ואני מוצא אותך איתו.‬
‫רבתי עם אימא שלי! זה לא מזיז לך?‬
‫ניצחנו במשפט. זה לא מזיז לך?‬
- ‫- גם אני רב עם אבא שלי. - בנושא עסקים.‬
‫עליי לוחצים כל הזמן שלא נהיה ביחד.‬
‫לך הם רק סוגדים, ובין השאר מציעים לך את סופיה על מגש של כסף.‬
‫"על מגש של כסף".‬
‫זה יצחיק את סוף.‬
‫אתם צוחקים הרבה ביחד, מה? אתה ו"סוף".‬
‫תראה, ניק. חשבתי קצת, ונראה לי שכדאי לנו לעשות הפסקה.‬
‫נראה אם הבנתי את הקפיצה הזו בזמן.‬
‫הרגע ההוא קודם נהיה עכשיו להפסקה?‬
‫אנחנו כל הזמן משקרים זה לזה. אתה לא סומך עליי ואני לא סומכת עליך.‬
‫אנחנו אפילו לא נהנים יותר.‬
‫את השתכרת. תישני ותתפכחי.‬
‫נכון? עדיף להתעלם ממה שאני אומרת וזהו.‬
‫לכתוב לך את זה, או שתקרע גם את זה?‬
‫ניק, אני רצינית.‬
‫זה לא עובד. אנחנו מתרחקים זה מזה.‬
‫הציעו לי משרה בלונדון.‬
‫בלונדון. מזל טוב.‬
‫יש לי שבוע להשיב להצעה.‬
‫אז לך יש שבוע להחליט.‬
‫אולטימטום.‬
‫נפלא.‬
‫הגאלה השנתית של החברה היא בעוד שבוע,‬
‫אז אם תחליט לבוא הפעם, נדבר שם.‬
‫נדבר שם.‬
‫מה אתה לובש, אחי?‬
‫מה קרה? עוד לא ראית אותי לבוש לעבודה?‬
‫ככה אני מתלבש לעבודה.‬
‫למה אתה פה?‬
‫אני לא ישן טוב לאחרונה.‬
- ‫- מה יש? צרות של ילדי שמנת? - אני כאן, בסדר?‬
‫תודה שכיבדת אותי בנוכחותך. תודה.‬
‫ואתה זה שסיבך את נואה ואותי.‬
‫לכן האדון הצעיר לא עונה לטלפונים שלי?‬
‫היחסים שלי עם נואה בבעיה ואני לא רוצה להסתבך בצרות.‬
‫אני משפיע עליך לרעה?‬
‫אז תחזור לבועה שלך. חבל שאזהם אותה.‬
‫זה איטלקי. מה הבעיה שלך, לעזאזל?‬
‫מה הבעיה? המוסך קורס, אני לא גומר את החודש,‬
‫וצריך לעמוד בקצב של חברה מיליונרית.‬
‫אני לא יכול יותר!‬
‫כשהייתי במקסיקו בלי גרוש על התחת, עזרת לי.‬
- ‫- אולי תיתן לי לעזור לך עכשיו? - לא, אחי.‬
‫עזרתי לך לעמוד שוב על הרגליים. אתה עשית את השאר.‬
‫וזה מה שאני רוצה לעשות.‬
‫חכה.‬
- ‫- נו, אחי? - לא עוד מרוץ.‬
‫בחייך, אח שלי. הוא יהיה האחרון. נשבע לך.‬
- ‫- ינה תרצח אותך. - לא, כי כבר תכננתי הכול.‬
‫המרוץ ייערך בערב הגאלה, טוב?‬
‫אז בזמן שנואה וינה יתכוננו ויתגנדרו ויתאפרו,‬
‫אנחנו נתכונן ונמצא תירוץ לצאת משם,‬
‫נתחרה ואז נחזור לשם לפני שיתחילו לצלם, אחי. זה מושלם.‬
‫אנחנו?‬
‫אני והחבר הטוב שלי.‬
‫אין מצב. חוץ מזה, אין לי אוטו.‬
- ‫- תשאל אחד ממיקל. - אני מוותר.‬
‫שמעתי שגם רוני יתחרה.‬
‫הוא ישתחרר באותו יום.‬
‫לא ראית את הבן זונה הזה מאז שחטף את נואה.‬
‫תגיד לי שאתה לא מת להחזיר אותו לכלא.‬
‫סידור הישיבה, לא לשכוח אותו.‬
‫אפשר לעזור לי עם זה, בבקשה?‬
- ‫- כן, בואי. - גברתי.‬
‫אי אפשר להיפטר מהקמט הזה.‬
‫עוד קמט אחד לא ישנה.‬
‫לא התכוונתי אלייך, טוב?‬
‫היי.‬
‫ואו. מה הטוקסידו הזה?‬
‫שאלתי אותו מניק.‬
‫אז אתה כן מקבל ממנו מתנות?‬
‫את נראית יופי.‬
‫גם אתה.‬
‫אנחנו יוצאים לשם. אנחנו רק צריכים לעצור בדירה של ניק.‬
‫כן, שכחתי את הארנק. נתראה בגאלה, טוב?‬
‫ביי.‬
‫חסרת לי במועדון הסנוקר.‬
- ‫- זה לא הסתדר לכם הכי טוב. - מה אתם מוכרים עכשיו?‬
‫חליפות טוקסידו?‬
‫הוא לא מרוויח מספיק במוסך כדי להביא את אימא שלו ממקסיקו.‬
‫ואתם ממש מצליחים בעסקים.‬
‫איפה הכסף שאבא של נואה הבטיח לך‬
‫אם תעזור לו לחטוף אותה?‬
‫ניק, לא אכפת לך שאני מתחרה במכונית הישנה שלך, נכון?‬
‫תיהנה.‬
‫אולי יעברו שנים עד שתנהג בה שוב.‬
‫תרגיעו! באנו להתחרות.‬
‫ברגע שכולם יגיעו, נקבע כללים.‬
‫כולנו פה. נסיים עם זה כמה שיותר מהר.‬
‫יש עוד מתחרה.‬
‫אין מצב.‬
‫תראי אותם. חרא מספר אחת וחרא מספר שתיים.‬
‫טוב, אתם מכירים את המסלול.‬
- ‫- אתם מכירים את הנוהל. - היי, חבר'ה.‬
‫המנצח יזכה ב-15,000 אירו, לא כולל הימורים.‬
‫רוצה להתערב שוב, רוני?‬
‫איתך, תמיד.‬
‫אתם חייבים להקיף את כל המסלול ולחצות את קו הגמר.‬
‫זה מסוכן מאוד.‬
‫ואתה אוהב סכנה. נכון, ניק? אתה תמיד משחק באש.‬
‫אנחנו מוכנים לחסום תנועה,‬
‫אבל תזכרו, אם תגיע המשטרה, תסתדרו לבד.‬
‫ותזכו בכסף רק אם תסיימו את המרוץ.‬
‫בהצלחה ושהטוב ביותר ינצח.‬
‫היי, מתוקי.‬
‫איך נודע לך על המירוץ?‬
‫אני שמתי את התחת ישר על מכסה המנוע. באמת חשבת שאני לא אדע?‬
‫יודעת כמה חודשים אני צריך לעבוד במוסך‬
‫כדי להרוויח כמו פה?‬
‫צר לי, חרא מספר שתיים.‬
‫אבל אם מישהו ינצח במרוץ, אלה אנחנו.‬
‫שימי אותן שם.‬
- ‫- מה קורה? מה נשמע? - בסדר. הם עומדים לצאת לדרך.‬
‫לעזאזל.‬
‫שימי גז!‬
‫יפה, בנות.‬
‫בנות! צחוק צחוק, אבל מספיק.‬
‫נראה לך שבאנו לפה בשבילכם?‬
‫בבקשה אל תקלקלו. אני צריך שליון ינצח.‬
‫מצטערת, אני ממש תחרותית.‬
‫ואני, כנהגת משנה קפיטליסטית,‬
‫לא רוצה להפסיד דמי כניסה של אלף אירו.‬
‫אמרו לי שאתה לא מבדיל בין קוק לקוויאר.‬
‫אני אתן לכם לעסוק בשלכם, בנים.‬
‫משטרה? יש פה כמה משוגעים במרוץ לא חוקי.‬
‫עצור‬
- ‫- איזה זין. מישהו הלשין עלינו. - לעזאזל.‬
‫משטרה. לפתוח את כל המחסומים. לפתוח.‬
‫פרס של 15,000 פלוס הימורים, נכון? זה מה ששווה הקשר שלנו?‬
- ‫- אתה והגאווה שלך. - אני מאבד ריכוז, ינה!‬
‫גם אותו?‬
‫מה לעזאזל את עושה?‬
‫לעזאזל!‬
‫השב‬
‫היו אמורים לחסום פה.‬
‫תפרשו לפני שתהיה תאונה.‬
‫זו תהיה התאונה הראשונה שלך?‬
‫נמשים‬
‫הוא ואיזו ג'ינג'ית היו בתאונה לפני שנים.‬
‫אספר לך על זה מתישהו.‬
‫כן.‬
‫ניידות שתיים וארבע, קצרו ברחוב הבא.‬
‫נראה שאת בשליטה, בלונדית.‬
‫את חייבת לי עיסוי רגליים.‬
‫לעזאזל, אחותי. איזה חרא.‬
‫קדימה! קדימה!‬
‫לעזאזל!‬
‫איזה זין!‬
‫קדימה.‬
‫אני אתפוס אותך, בלונדית.‬
- ‫- את בסדר? - כן, הכול טוב.‬
‫באמת?‬
‫עצרו, משטרה. עצרו בצד!‬
‫ליון‬
- ‫- אז את לא כועסת עליי יותר, נכון? - לא. כועסת? למה?‬
‫אז תוכלו לזוז? אני צריך לעבור.‬
- ‫- אין מצב. - הוא פסיכי.‬
‫עצרו! עצרו בצד!‬
- ‫- כלום, הם לא מקשיבים. קדימה. - אני מפעיל נייטרו.‬
‫בחייכן, בחורות. תעצרו בבקשה.‬
‫בחייכן. מספיק, בבקשה.‬
‫לעזאזל, הנייטרו.‬
‫קדימה!‬
‫שיחה נכנסת נמשים‬
‫חרא מספר אחת, אתה יודע למה אנחנו פה, נכון?‬
‫לא תהיה לנו עוד הזדמנות כזו.‬
‫אז בואי ננצל אותה, אחות קטנה.‬
‫סנדוויץ' אחיות!‬
‫היי! מה אתם עושים?‬
‫מה הם עושים?‬
‫עוף ממני, חתיכת חרא.‬
‫לעזאזל, האוטו שלי.‬
‫לא! לא!‬
‫תאטו!‬
‫צריך להסתלק לפני ששאר השוטרים יגיעו.‬
- ‫- תברחו! כולם לברוח! - קדימה!‬
‫יפה, אחי.‬
‫החוצה. קדימה!‬
‫תעמוד!‬
‫עדיף לגרור אותה מפה וזהו.‬
- ‫- ברוך הבא, גרג. - תודה.‬
- ‫- ברוך הבא. - תודה.‬
‫מר טאביש.‬
‫מה שלומך, ליון? חשבת על ההצעה שלי?‬
‫בוא, אבא.‬
‫תודה שהזמנת אותי.‬
‫חייכי למצלמות.‬
‫בטח יש איזה מניאק שיסבול קשות כשיראה אותך.‬
‫בתקווה.‬
‫חגיגות יובל‬
‫ניק, לכאן!‬
‫סופיה, בבקשה.‬
‫חיוך, בבקשה.‬
- ‫- ינה, תקשיבי לי. - עזוב אותי. הייתי כזאת טיפשה.‬
‫תמיד עוררת בי רגשות אשם לגבי הכסף שלי.‬
- ‫- אתה ותסביך הנחיתות המטופש שלך. - את צודקת.‬
‫אבל משהו ממש מוזר קרה במרוץ.‬
‫ניצחתי ולא הרגשתי כלום, ינה.‬
‫יודע מה אני מרגישה, ליון?‬
‫שאתה לא אוהב אותי כפי שאני.‬
‫בעיניך, הכסף שלי הוא מי שאני.‬
‫את לא מקשיבה לי, ינה.‬
‫זכיתי ב-15,000 אירו ולא הרגשתי כלום.‬
‫גם אני לא מרגישה כלום.‬
‫זה נגמר, ליון.‬
‫זה נגמר בינינו.‬
‫כשאת עושה דברים כאלה, זה מה שקורה.‬
- ‫- שלום. - שלום.‬
‫לא יצא לי להודות לך על עניין המכתב במשרד.‬
‫שכחתי מזה בכלל.‬
- ‫- מזל טוב על תיק רוג'רס. - תודה.‬
‫אני עדיין לא מאמינה.‬
‫ואת תיסעי ללונדון?‬
‫כן. אני נוסעת.‬
‫תיהני, טוב?‬
‫מה את עושה כאן, לעזאזל?‬
‫תמיד רציתי שתיקח אותי לגאלה, אהוב שלי.‬
‫היי, ניק. מה שלומך?‬
‫למה לא לקחת אותי?‬
‫יצאנו כמה חודשים לפני שלוש שנים.‬
‫אין שום טעם שתרדפי אחריי.‬
‫אתה כזה מקסים.‬
‫אני אשמח, מר טאביש.‬
‫אני מקווה שכן.‬
‫ידעתי שתבוא איתה.‬
‫לא יכולתי לסרב. אבא שלה ביקש ממני.‬
‫לא ציפיתי שתבואי עם בריאר.‬
‫גם אני לא יכולתי לסרב.‬
‫כבר עבר שבוע.‬
- ‫- היום הזה ייגמר רק בחצות. - כן.‬
‫תיסע ללונדון עם סופיה?‬
‫אני צריך להחליט עד חצות.‬
‫גם יש לך זמן להשלים פערים עם בריאר.‬
‫בגלל זה הבאתי אותה.‬
‫אתם חברים ותיקים, לא?‬
‫אגב, היא סיפרה לי איך נגמר הקשר עם הבחור ההוא.‬
‫סיפור ממש עצוב.‬
‫אשמור לך ריקוד בחצות.‬
‫אני אשאיר את המוסך לאחי.‬
‫אבא של ינה הציע לי משרה בחברת הנפט.‬
‫אז אני אצטרך להתחיל מלמטה.‬
‫ברוך הבא למועדון הסתירות.‬
‫אם אצטרך לשחות בכסף רק כדי להיות עם ינה...‬
‫אני מוכן להקרבה כזו.‬
‫ערב טוב לכולם.‬
‫ברוכים הבאים לגאלה השנה.‬
‫מי היה מאמין?‬
‫עברו 50 שנה מאז שסבא אנדרו הקים את משרד העו"ד הראשון שלו בלונדון,‬
‫ולאחריו, חברת הביטוח, חברת הייעוץ והשאר היסטוריה.‬
‫אז כולם יכולים לשבת,‬
‫ואני מציע שלא תקומו מהכיסאות,‬
‫כי הערב הזה יהיה גדוש בהפתעות.‬
‫זו לא בריאר?‬
‫למה היא פה?‬
‫די. אני אסתדר לבד.‬
‫הנכדה האהובה עליי.‬
‫היי, סליחה, את לא...‬
‫מימין. תמיד בדלת הימנית.‬
‫אז איפה החברה שלך?‬
‫הפתעה!‬
‫תקראי לאבטחה.‬
‫לא אפריע לכם.‬
‫לא רציתם להקשיב לי בדרך הקלה.‬
‫תסתלקי מפה.‬
‫ניק, תירגע.‬
‫תירגע.‬
‫תגידי מה שיש לך להגיד דרך עורכי הדין שלנו.‬
‫אני מכירה אותך, ולא אשאיר לך זמן לזמום משהו‬
‫ולהסתיר הכול מניק שוב.‬
‫בואי נצא לגינה. רק את ואני.‬
‫נצא כולנו או בכלל לא.‬
‫אל תחלמי על זה אפילו.‬
‫אז נדבר פה.‬
‫ניק, אתה צריך לדעת שלא עזבתי את אבא שלך.‬
‫הייתה לו מישהי אחרת אז. נכון, רפאלה?‬
‫הכרתם כבר אז?‬
‫ניק. ניק!‬
‫רציתי שתישאר איתי, אבל סבא שלך מנע את זה.‬
- ‫- אל תקשיב לה! - מספיק.‬
‫מה את רוצה?‬
‫מה זה?‬
‫בדיקת אבהות.‬
‫מה העניין, ויל?‬
‫זה בעניין מגי.‬
‫מה העניין עם מגי?‬
‫היא הבת שלי.‬
‫כן, הבת שלי היא ממשפחת לייסטר.‬
‫זה שקר. נכון, אבא?‬
‫תמיד היה לי ספק לגבי מגי.‬
‫את אומרת את זה עכשיו, כשבעלך מגרש אותך.‬
‫זה לא היה למעני. המנוול דרש בדיקת אבהות,‬
‫ולא אשאיר את בתי חסרת כול.‬
‫זה ייתכן?‬
‫אולי. באיי הבהאמה.‬
‫לפני הגירושים.‬
‫אהבתי את החופשה הזו.‬
‫לכו מפה! לכו!‬
‫איך השגת את הדנ"א שלי?‬
‫מברשת ורודה.‬
‫מברשת לבנה.‬
‫התגנבת לאחוזה?‬
‫זו הייתי אני.‬
‫מה?‬
‫אני הכנסתי אותה.‬
‫איך עשית דבר כזה?‬
‫מה שנכתב במכתב היה אמת, ניק. היא לא נטשה אותך.‬
‫את הבאת את המכתב?‬
‫חשבתי שהאמת תעזור לך.‬
‫תעזור לי במה?‬
‫לגלות שסבא שלי הוא מפלצת?‬
‫שאבא שלי עבד עליי במשך כל חיי?‬
‫שאימי עדיין לא אוהבת אותי‬
‫ורוצה רק להבטיח את עתיד בתה?‬
‫האמנתי לה! חשבתי שהיא רוצה שתחזור אליה.‬
‫עזרת לה, נואה.‬
‫יש לך מושג למה גרמת?‬
‫הרסת לכולנו את החיים!‬
‫לכל המשפחה שלנו.‬
‫לשנינו.‬
‫לא, לא לשנינו.‬
‫כל זה באשמתך.‬
‫חכה, בבקשה.‬
‫ידעת מה אני אגיד בגאלה, לגבי בריאר והמרוצים.‬
‫זה לא שינה לי. רק רציתי שנגלה אומץ.‬
‫זו ההזדמנות שלך לגלות אומץ.‬
‫אחרת, זה באמת לא משנה.‬
‫אני אוהבת אותך יותר מחיי ולעולם לא אנטוש אותך.‬
‫זה גרוע יותר מנטישה.‬
‫את דקרת אותי בגב.‬
‫ניק!‬
‫ניק.‬
‫את בסדר, גברת נואה? אפשר לעזור במשהו?‬
‫הכול נגמר.‬
‫ניק, אין לך מושג עד כמה אתה דופק הכול.‬
‫אולי.‬
‫אבל זה ענייני.‬
‫ניק!‬
‫חכה, אחי.‬
‫ידעתי שתגלי בסוף.‬
‫לא רציתי לספר לך, אבל... הם ביחד כבר הרבה זמן.‬
‫אם נראה לך שזה פוגע בי, את טועה.‬
‫דביל אחד! למה נישקת את סופיה?‬
‫נואה דפקה הכול עם אימא שלי. מגיע לה.‬
‫אימא שלך, תמיד אימא שלך. יש לך בעיה רצינית, אחי.‬
- ‫- אתה צריך להתבגר. - אל תטיף לי מוסר. ומה איתך?‬
‫אני? לא יכולתי לכעוס על ינה למשך חצי שעה אפילו.‬
‫העדפתי לשים את האגו בצד.‬
‫יופי לכם. הלוואי שתחיו באושר ועושר.‬
‫זוכר שאמרתי לך שהן ילדות ושיהיו ברשות עצמן בסוף?‬
‫אז זה קרה.‬
‫והן הוכיחו לנו שהן הרבה יותר בוגרות מאיתנו.‬
‫אתה יודע?‬
‫כשינה אמרה שזה נגמר בינינו, הרגשתי...‬
‫כאילו...‬
‫כאילו בלע אותי גל ענק.‬
‫תגיד לי שלא הרגשת ככה כשנפרדת מנואה.‬
‫למה את עושה את כל זה?‬
‫חבל על כל הדמעות, חמודה שלי.‬
‫יהיה לך עוד המון זמן להתגעגע אליו.‬
‫איפה נואה?‬
‫מאוחר מדי, רומיאו.‬
- ‫- מה סיפרת לה? - מה נראה לך?‬
‫עד כמה אתה נפלא.‬
‫אני מצטער על התאונה. באמת שכן.‬
‫אפילו לא חיכית שאשתחרר מביה"ח.‬
‫פשוט השארת אותי שם עם יותר מ-20 שברים.‬
‫וידעת מה היה מצבי.‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫הייתי בהיריון.‬
‫אני נשבע שלא ידעתי.‬
‫אל תיתמם לי.‬
‫אמרו לי שהעובר מת בתאונה.‬
‫אבל אני יודעת שזה באשמתך.‬
‫באשמת המשפחה שלך! ביה"ח היה שלכם!‬
‫תקשיבי, את לא מדברת בהיגיון, בריאר.‬
‫אבל אם הוא באמת מת, תאמיני לי שצר לי.‬
‫האשמה משפרת לך את ההרגשה.‬
‫אבל לא לי.‬
‫אני צריכה שתשלם על זה.‬
‫תגידי לי איפה נואה, לעזאזל.‬
‫היא בטח בדרך לדירה.‬
‫כדי לחתוך את הוורידים שלה. אני מקווה.‬
‫ניק‬
‫לעזאזל.‬
‫נואה! נואה!‬
‫נואה!‬
‫קחי. תתנגבי קצת.‬
‫תני לי את התיק.‬
‫איבדתי את המפתחות.‬
‫זה בסדר.‬
‫לא הצלחתי להירדם.‬
‫סלחי לי. אני יודע שרק רצית לעזור לי.‬
‫אני אוהב אותך‬
‫הסיטו שמאלה לכיבוי‬
‫את בסדר?‬
‫קרה משהו?‬
‫אלוהים, את קופאת מקור.‬
‫אני לא יכולה לדבר. פשוט תחבק אותי.‬
‫לא, תודה.‬
‫היא עדיין רטובה.‬
‫תלבשי את זה.‬
‫ביי.‬
‫מה עשינו, ויל?‬
‫הרסנו הכול.‬
‫אתה מודע לזה, נכון?‬
‫מה שיקרה להם מעתה והלאה יהיה באשמתנו.‬
‫חסרונך ילווה אותי בשנתי‬
‫היה שלום, אבא.‬
‫תמיד‬
‫נואה, תמיד אהיה‬
‫נואה, תמיד אהיה קרן האור שלך באפלה ניק‬
‫תרגום כתוביות: מירן קראוס‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬