Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ljubav se često dogodi neočekivano.
Pojavi se niotkuda
i u trenutku ti promijeni život u film pun romantičnih scena.
Baš poput ove.
Monika je već pristala,
ali htio sam to učiniti kako treba.
Bez kamera, obožavatelja i milijuna gledatelja.
Moj se prvi plan izjalovio.
Ni drugi nije upalio.
MONIKA, UDAJ SE ZA MENE!
Za sljedeći nisam bio kriv.
Kako je sladak! Bok!
Monika!
Ni taj nije bio najbolji.
MUZEJ FRÉDÉRICA CHOPINA
Napokon.
Divno.
Dao sam sve od sebe, ali život katkad ima drugi plan.
Dobra večer.
Gotovo uvijek drukčiji od tvojeg.
LJUBAV NA KVADRAT BEZ GRANICA
Stefane?
Enzo.
Misliš da će sad upaliti?
Pozvao sam sve Monikine najmilije. Bit će savršeno.
Gospodo, ne još. Samo trenutak.
OSNOVNA ŠKOLA BR. 418
Zamolio bih kolege da ostanu još malo.
Djeca mogu ići.
Imamo još jednu temu. Najvažniju, rekao bih.
Pozdravljam novinare. Uđite, nemojte se sramiti.
Ova konferencija za tisak označava kraj jedne ere.
Donio sam odluku.
Molim vas, ne pokušavajte me zaustaviti.
Idem u zasluženu mirovinu.
Na moje će mjesto doći gđica Grabarczyk.
Da, tako je.
Monika, upamtite da je ovo moja škola. Držat ću vas na oku.
I mi vas.
-Kratko i slatko. -Za razliku od prethodnika.
Kao nova ravnateljica…
želim našu školu uvesti u 21. stoljeće.
Inovativna razmišljanja i nove metode.
Iskreno, nikad nisam bila spremnija.
-Pokvarila je želudac? -Oprostite.
Koliko ćemo još svirati? Nije nam plaćeno.
-Evo. -Je li Monika u posljednje vrijeme čudna?
Kako čudna?
Je li razdražljiva?
Bila je na nekom tulumu?
-Spava li više? -Možda je stres.
Ili trovanje hranom.
Iscrpljenost?
Ili…
-Možda je trudna? -Ne.
Stvarno?
To znači da si…
Pa, da.
Ne znam. Valjda.
Ali kad?
Nije važno.
Važno je ovo sad.
-Što radiš? -Ništa.
Hoćeš li mi biti žena?
Znam da nije savršeno…
Jest.
Doista jest.
Ne mogu zamisliti nikoga drugoga pored sebe kao kuma.
Želiš vjenčanje u crkvi?
Naravno.
Znaš da ti treba potvrda o krštenju ili krizmi?
Naravno. Pa što?
Gdje ćeš je dobiti?
U crkvi.
Otići ćemo u našu staru župu i…
O, ne.
Otac Wiktor!
-Ujak Wiktor. -Misliš da je još ondje?
CRKVA SV. MARTE
OTAC WIKTOR SUDJELOVAT ĆE U ONLINE TEČAJU…
Ne.
Ne gledaj me tako!
Andrzej…
-Ne. Ne idem. -Daj!
Ne.
Andrzej! Nećeš posjetiti ujaka?
Sjednite, molim vas.
Ovako, neću dugo.
Želim reći da se veselim suradnji.
Dobro se poznajemo i ne želim raditi probleme.
Želim pomoći riješiti probleme. Ako imate kakvih pitanja…
Kad možemo očekivati obuku za rad s e-Dnevnikom?
-Najbolje da pitate gđu Basiju. -Na rodiljnom je dopustu.
Onda ću ja to ovaj tjedan riješiti.
Predložio sam promjene u rasporedu, ali nisu razmotrene.
Pitajte Nataliju iz administracije.
Sutra joj je termin.
Dobro. Natalia će roditi.
Onda ću se ja pobrinuti za to.
Ako imate još kakvih pitanja…
U redu, čekat ću vijesti.
-Nemojte ustajati kad uđem. -Cigareta mi je pala u krilo.
POLIKLINIKA
Špinat.
Bogat je željezom.
Tata, polako.
I šparoge.
Znam da ih ne voliš, ali jako su zdrave.
-Još nije potvrđeno. -Glupost. Moraš se čuvati.
Drago mi je što u svemu nisi sama.
Sok od naranče. Blijeda si. Jesi li dobro?
Ne djeluješ sretno.
Sretna sam, ali iznenadilo me.
Kako si ti?
Sin mi je upravo stigao iz Chicaga. Mogli biste doći na večeru.
-Naravno. -Da.
Dođite.
Prvo dijete?
Još je uzbuđena.
Hajde.
Smiri se ili ću te dati onoj ženi!
Kažu da su dvogodišnjaci najgori. Trogodišnjaci su prava noćna mora!
A ja sam mislila da je trudnoća teška.
Monika!
Još radiš?
Stefane.
Naručio sam pet knjiga o roditeljstvu,
dude varalice i žvakalicu u obliku nosoroga.
Znaš li da postoje noćne i dnevne dude varalice?
Što ti misliš o ovom
medvjediću?
Da ga naručim?
VATROGASCI
JEDVA ČEKAM!
LUĐAK
POČINJE!
SUPER EMISIJA!
Hej! To sam ja, vaš Enzo!
Danas nisam na stazi, reliju, a ni u radionici.
Dragi moji,
danas ćemo razgovarati o nečem važnijem.
Svatko može nabaviti nešto vrednije od Rolls-Roycea Sweptaila
ili Bugattija La Voiture Noirea.
Poznati moraju dvije godine čekati Ferrari rađen po narudžbi,
ali vi to možete odmah nabaviti. A to je…
sigurnost!
DOSADNO
Po prvi put u Poljskoj, a možda i u svijetu…
izbor najboljih autosjedalica za sportske automobile!
KOJI VRAG
SIGURNO JE POLUDIO
KOJI KURAC
Evo, poslužite se.
Pripremila sam ti ćufte. Sigurno žudiš za poljskom hranom.
Da, ali Chanise i ja obično ne jedemo meso.
Sigurna sam da je sjajna kuharica.
Dadilja sve radi. Chanise se vratila na posao.
Kako su djeca?
Odlično. Razmišljamo o školovanju kod kuće.
Monika je učiteljica.
I ravnateljica škole.
-Čestitam. -Hvala.
-Čime se ti baviš, Enzo? -Autima.
-Radiš s Bazylijem? -Ne, Enzo ima svoju…
-Da, radimo zajedno. -Dobro.
Inače, ponuđeno mi je promaknuće.
Analiza podataka u upravljanju projektima za veliku tvrtku iz San Francisca.
Dakle, računovođa?
Čestitam, dušo. Nazdravimo u to ime.
Zato se selimo na Zapad.
Mama, možda bi bilo najbolje da nam se napokon pridružiš.
Razmislit ću.
Kava?
Znam gdje stoji kava.
Sjedni, molim te.
Prijeđimo na stvar.
Prodat ćemo posjed
i mama ide k nama u SAD.
To je oduvijek bio plan.
Ovdje nema što raditi, pa nam može pomoći s djecom.
To je san svake bake.
Ali…
mislim da još nije odlučeno.
Ola još nije donijela odluku.
Misliš da ne znam što si naumio?
Moja mama ima novca.
A ti je…
iskorištavaš.
Ili joj možeš ponuditi nešto bolje?
Idem pomoći mami.
Razmisli.
-Bilo je lijepo. -Fantastično.
Dođi, molim te.
Što je?
Pročitaj.
„Test je vjerojatno bio pozitivan zbog hormonalne neravnoteže.
Uzrok su možda policistični jajnici,
stanje poznato i kao prolaktinemija, pojačano lučenje prolaktina.
Previsoka razina hormona može poremetiti ovulaciju.” Što to znači?
Nisam trudna.
Nisi ni bila?
Ili jesi ili nisi.
Nisam.
Hormonalni poremećaj.
I što sad?
Ništa.
A naši planovi?
Nisu se promijenili.
Vjenčat ćemo se uskoro?
I?
Samo trenutak.
To si rekla prije 15 minuta.
Predivno.
Belissima.
Brzo si izabrala.
-Ovo vam je prvi salon vjenčanica? -Da.
Ponekad se sve posloži kad upoznaš onog pravog.
Da? Sigurno to kažete svim kupcima.
To mi je posao.
Spremna? Čekat ću u autu.
Dobro.
Pokaži mi. Imaš nešto ovdje.
Ujače!
Došli smo…
Znam zašto ste ovdje.
Dao si sam sebi vremena sa zarukama.
-Čekamo godinu dana. -Provjerio sam, oče.
Andrzej! Stefane!
-Da. -Posljednji si put bio ovakav.
Ne, oprosti. Ovakav. Prilično visok.
Bilo je to davno.
Jednom sam te uhvatio kako piješ misno vino.
Stasiu, to nije on.
Tokarski je krao vino. Ovo je Tkaczykov sin.
Moguće. Oprosti, pogriješio sam.
Bez brige.
Došli smo kako bismo…
„Malena je pčela među stvorovima krilatim,
ali ona daje slast najslađu.”
Otac Wiktor želi reći
da svako Božje stvorenje ima svoju ulogu.
Budući da ste došli sve dogovoriti, dogovorit ćemo se.
Kao prvo, vjenčat ćete se ovdje.
-Ali… -U župi gdje smo svi rođeni.
Da, tako je.
Da.
Drugo…
znam da imaš nedovršena posla.
Sjećaš li se Ewe?
Ewe?
Ewe!
-Ewe? -Ewe.
Aha, Ewe…
Naravno da se sjećam.
Sjeća se.
Moramo je vratiti u Crkvu.
Od vašeg
posljednjeg susreta,
sve joj je krenulo po zlu.
Ti si kriv za to, pa moraš to i riješiti.
Ne možeš graditi sreću bez iskupljenja grijeha iz prošlosti.
-Da zapišem? -I podijeli.
Eto, sad sve znate.
Znate što treba.
Ako to ne riješiš, neću te moći vjenčati.
Dakle?
Mislim da znate što treba, zar ne?
Idemo na čaj od bazge.
-Podijeljeno. -Ovuda.
Gospodo, ne zaboravite pohvaliti stranicu naše župe. Važno je.
Lajkati, ne pohvaliti. I to sam ja trebao reći.
Oprosti, bilo je spontano.
Budi oprezan, Stasiu.
-Koja Ewa? -Nemam pojma.
Ne sjećaš se s kim si hodao?
Naravno da se sjećam.
Otprilike.
-Možda je bilo više Ewa. -Koliko ih je bilo? Nekoliko?
Desetak?
Više?
Moraš reći Moniki.
A da joj ti kažeš?
Nikad! Neću više riskirati zbog tebe!
-Molim te. Ti si moj stariji brat. -Stefane, baš zato.
Odrasti.
Znate, naišli smo na prepreku.
Dobro…
Jeste li što razumjele?
-Ne. -Reci nam.
Problem je…
U mojoj bivšoj.
Da. Nastavi, molim te.
Samo smo prijatelji.
Čini se da prije vjenčanja moram riješiti problem.
Zove se Ewa.
No ne znam koja Ewa.
Draga, znam da je glupo. Oprosti, neugodno mi je.
Ne možete otići u drugu crkvu?
Nikako. On ili nitko.
Ne može nam pomoći ni Papa jer otac Wiktor neće odustati.
Jedino rješenje je da napraviš popis
svih svojih bivših po imenu Ewa.
Čini se da ideš na put.
Da pronađeš pravu.
-Poput ljubavne Tour de Pologne. -Da.
Dušo, ideš sa mnom?
Pa…
Idem ja.
Imaš školu.
Nemam zadaću.
Znaš što je ovo?
Znam, Monikin auto. Miraz.
Nešto najdragocjenije što imam.
-Jasno? -Da, gospodine.
Monika mi ne želi reći o čemu se radi, ali vjerujem ti. Evo.
Pazi na njega kao na moju kćer.
Naravno.
Moj dragi… Tako?
Gubi se.
Dobro. Dođi.
Pazi na njega.
-Sa mnom je siguran. -Znam.
Idemo. Uzmi ovo.
Idemo. Ne želimo da čekaju.
13. UMJETNICA
Ewa umjetnica je sigurno ovdje?
Objavila je da ovdje ima izložbu. I samo ovdje možemo naći smještaj.
Ako je to ona, hoće li samo potpisati ili je moramo odvesti ocu Wiktoru?
Čekaj! Ne možeš me samo tako ostaviti i otići!
-Što mogu ako ne znaš za uličnu umjetnost? -Dobro, objasni mi.
Dragi, zašto si tako uzrujan? Nema smisla.
-Moja umjetnost nije za svakoga. -Smisla? Moram sve popraviti!
Hotel sad ima dušu. Privući će nove goste.
Moja umjetnost nije za svakoga, već… Enzo?
-Ewa! -Što radiš ovdje?
Tražim tebe.
To je tvoj auto?
-Trebaš prijevoz? -Da.
Imaš i autosjedalicu, super! Možeš li mi uzeti prtljagu?
Kakav prekrasan auto!
Izvoli.
Ostavljaš me? Samo tako?
Naravno da ne.
Nisam iznenađena što te vidim. Znala sam da ćemo se opet sresti.
Možda je slučajnost, sudbina ili sreća. Znala sam.
Rekle su mi zvijezde.
Nedavno sam te sanjala. Bio si… Ajme!
-Smijem li te nešto pitati? -Još živiš u Varšavi?
Tamo idemo.
Ondje imam izložbu. Nervozna sam. Valjda će sve biti dobro.
Bude li, ostat ćemo nekoliko dana.
No samo ako se Anteku svidi. To je najvažnije.
-Ljutiš se? -Zašto?
Zbog nas.
Ne znam na što misliš.
Umoran si? Mogu ja voziti ako želiš.
Imam bolju ideju!
Blizu je prenoćište. Prijatelji su mi pričali.
-Potražit ću. Možemo stati. -Radije bih kući.
Znam, Enzo. I ja.
Ali pogledaj ih.
Trebali bismo se odmoriti.
-Nažalost… -Što?
Nemamo dvije sobe.
-Bojim se pitati što imate. -Obiteljski apartman.
Dvije sobe s kupaonicom.
Obiteljski apartman. Uzmimo.
-Možeš li platiti za nas? Vratit ću ti. -Naravno.
-Zaboravila sam karticu. -Uzimamo.
Prva se tuširam.
-Slušaj… -Tiho.
Dođi.
Gdje ću spavati?
Na kauču. Ja ću spojiti naslonjače.
To je samo jedna noć.
-Moraš reći Moniki za Ewu. -Znam.
-Da joj ja kažem? -Ne.
Prvo ću sve izgladiti s Ewom, a onda…
Nazvat ću Moniku.
-Obećavaš? -Naravno.
Dobro. Idem po dodatnu posteljinu.
Ewa!
ZOVE
Drago mi je što zoveš.
Ima li što novo?
Sve je skoro riješeno.
Ujutro idemo kući.
Gdje si?
Halo, Stefane!
Halo! Ne čujem te.
Morali smo uzeti sobu u hotelu.
Na televiziji je festival narodne glazbe. Ania, ugasi!
Nazvat ću te! Bok!
Oprostite.
Spremni?
Enzo!
Ewa, idemo. Dođi. Oprostite.
Hajde, Michał!
Treba ti svježeg zraka.
-Prekrasno je ovdje! -Dođi.
-Nisam vidjela ništa romantičnije! -Dobro.
Predivno!
-Kakva romantična noćna šetnja! -Predivno je, da. Idemo.
-Možeš li bar plesati sa mnom? -Ewa…
Hajde, Enzo. Samo jedan ples.
Što radiš?
Sjećaš li se kako smo se zabavljali na jezeru?
-Hajde, molim te. -Ewa…
-Reći ću ti nešto. -Da?
-Nikome ni riječi. -Dobro.
-Dobro? -Dobro.
-Obećaj da nećeš nikome reći. -Obećavam.
Dobro, pa…
Ne zamjeram ti.
Ali Antek je tvoj sin.
Što?
U redu je.
U redu je jer je svemir nevjerojatan.
Dobro.
Dobro jutro, dragi moji.
Odlično sam spavala.
Sinoć je bilo ludo.
Zdravo, dušo. Gdje ti je povrće?
Donijet ću ti.
I što sad?
Doručak.
Zašto mi nisi rekla?
Za doručak?
Nisam te htjela uplitati.
To je bio moj izbor i moja odluka. Ne očekujem ništa od tebe.
Gdje odsjedate u Varšavi?
Odvest ću vas.
Ali sutra ideš sa mnom k svećeniku i reći ćeš mu to.
K svećeniku?
Sve ću ti objasniti. Krenimo što prije.
Nema šanse. Tko brzo jede, dobije čir na želucu.
Danas ste tihi, šefe.
Dobro, ni inače niste baš brbljavi.
Ali danas?
Jako ste tihi.
Baš ste brbljavi, šefe!
Šefe, čuli ste za Gucmanov auto?
Onaj kojeg smo popravljali.
Uhvatio je ženu
ZOVE
sa susjedom u garaži.
Šokirala se, pritisnula gas i…
Palačinka.
NE MOGU RAZGOVARATI, NA SASTANKU SAM
Žena je u pitanju? Znao sam.
Mislim da je bila predobra za vas, šefe.
Kvragu, Wiesiek!
Možeš li se usredotočiti na posao, a ne…
Mogu.
Naravno da mogu.
TRGOVINA
-Ideš sa mnom. -Zašto?
Da ti ne sine neka glupa ideja.
Kako možeš to i pomisliti?
-Ewa, ovaj auto… -Daj, to je samo auto.
Bez rasprave. Izlazi.
-Hajde. -Dobro, ali moraš mi nešto kupiti.
Enzo.
I?
Kul.
Da vidimo kako stoje tebi.
-Sjajno! -Da?
Moram piškiti.
Idi onda.
Što ti je to na licu?
-Nisi u autu? -Ewa me poslala po sladoled.
Drži ovo.
Kamo želiš ići, dušo? Možemo i na kraj svijeta.
U Europu!
A u Meksiko ili Afriku? Upamti, snovi nemaju ograničenja, amigo.
Ostavio si ga u autu.
Daj mi svoj.
ZOVE
Nećemo se javiti.
Čekaj, Antek. Zove teta Monika.
-Bok, Monika. -Halo?
Na zvučniku si. Ovdje Ewa i Antek.
Bok, ovdje Antek.
Antek te pozdravlja.
Jedva čekam da se upoznamo, draga. Nadam se da ćemo se slagati.
Molim?
Bok, Ewa je.
Ostavite poruku i upamtite. Svemir vas čuje. Bok!
Upadajte, koliko ću čekati?
Ne mogu se ni provozati?
-Usput, pozdravlja te Monika. -Što?
Čule smo se. Čeka nas. Nadam se da će biti hrane.
-Umirem od gladi. A ti? -I ja.
Ovo nije najbolji auto koji sam vozila, ali sigurno je među prvih pet.
Ima potencijala.
Dobro si se zabavio, dušo?
Svijet je naš, upamti to.
Pazi kako voziš, idiote!
-Zaveži pojas, molim te. -Zar nisi vidio kako vozi?
Nego, što sam htjela reći.
Tako je to kad si hrabra i kreativna umjetnica u ovim ludim vremenima.
Zato znaš da se ne mogu vratiti kući ili ostati u gradu.
Koji ti je onda plan?
Plan?
-Imam tebe! -Što?
Hajde, samo se šalim.
No ako me lijepo pitaš, možda odem onom svećeniku.
Razmišljam o tome od jutra.
Mislim da je to dobra ideja. Evo zašto.
Antek nikad nije bio u Varšavi i ja bih ondje mogla raširiti…
Oprosti.
…svoja umjetnička krila.
Mogla bih prirediti performans ili izložbu.
Toliko je vrsta umjetnosti.
Znam. Sigurno ću nešto naći. Uostalom, jako sam dobra, pa…
A i ti bi napokon mogao upoznati Anteka.
Provesti više vremena s njim.
-Što se dogodilo? -Vratio se!
-Ravnatelj se vratio! -S inspekcijom!
Idemo onda.
-Ne idemo. -Da.
Malo ćemo provjetriti.
-Čuvat ćemo tvoj ured. -Da.
Hajde, idemo.
-Ne želiš da obrišem… -Idemo!
Idemo onda.
Zar ne shvaćaš, Monika?
-Osvetit će nam se. -Da!
Sigurno se toga ni ne sjeća.
-Dobar dan. -Dobar dan.
Možemo razgovarati nasamo?
-Da. -Da.
-Ravnatelju… -Pročelnik za školstvo.
-Inspekcija? Ali tek sam počela. -Baš zato.
-Onda ću vam reći što planiram. -Znam gdje tražiti nedostatke.
Imajte na umu da je moj prethodnik zanemario neke važne stvari.
Zanima me budućnost, a ne prošlost.
Vrijeme je za promjene.
Ravnateljice. Ravnatelju. Pročelniče.
Nešto nije u redu?
Gđa Marysia je otišla. Trovanje hranom.
Je li tko slobodan?
U redu, ja ću je zamijeniti.
Samo malo.
Otkad ravnateljica odrađuje zamjene?
Odsad.
„ČOVJEK JE SAMO TRSKA, NAJSLABIJA U PRIRODI,
ALI TO JE TRSKA KOJA MISLI”
-Dobro. Kako izgleda med? Karolina? -Žut je.
Dobro, žut je. Što još?
Ne, poslije.
-Da? -Ljepljiv je.
Ljepljiv, odlično. Zapišimo. Što još?
Sladak.
-Gđo ravnateljice, ja… -Rekla sam vam da dođete u ponedjeljak.
-Da. -Vidimo se u ponedjeljak. Hvala.
U redu. Zapisali ste, zar ne? Žut je i kakav još?
Moramo razgovarati.
Radi se o mom Alanu. Iznimno je nadaren. Iznimno.
Mislim da niste to prepoznali.
Još nema nijednu peticu.
Da. Zato što ih u nižim razredima ne ocjenjujemo.
-Dečki! -Kako da znam je li najbolji?
Uvjeravam vas da je Alan odličan učenik.
Oprostite, ovo nije vrijeme ni mjesto za ovaj razgovor.
-Dođite sutra. -Oprostite.
-Ravnateljice, inspekcija. -Sad?
-Bože! Monika, što se događa? -Ne znam…
-Pročelnik skuplja informacije. -Idi. Mi ćemo riješiti ovo.
Djeco, sjednite! Počistite ovo! Sjednite!
Tiho!
Možda bismo trebali zaobići…
Dakle?
Jesmo li prošli?
Danas sam vas samo posjetio. Inspekcija počinje sutra.
Ispričajte me.
Monika!
Monika! Lijepo je napokon te upoznati.
Znam da smo se tek upoznale, ali čini mi se da te oduvijek poznajem.
-Enzo mi je puno pričao o tebi. -Da?
No nije htio usput stati
kako bismo ti nas dvoje nešto kupili.
Vas dvoje?
Antoni. Pet godina. Drago mi je, teta.
Bok, Antoni.
Bravo, dušo!
Imaš prekrasnu kuću!
Nisi morala čistiti samo zbog nas. Mogla sam ti pomoći.
Hvala, Enzo. Pobrini se za njega.
A ja
želim kavu.
Zaboravio si mi nešto reći?
Voda…
Ja sam voda.
Ja sam potok.
Mislim da ti je aura malo zatvorena. Samo trenutak…
Ovo malo čudo otvara put za istinski čistu energiju.
Tokove misli i sve… Oprosti.
Bavim se većinom osobnim razvojem i duhovnošću.
Razmišljala sam…
Baš je lijepo razgovarati s vama. Divni ste.
Dušo, zar ne bi trebao ići u krevet?
Dobro. Dragi moji,
gdje ćemo večeras spavati?
Hvala što si ih primila na nekoliko dana.
Imate li regenerator za kosu?
-U ormariću, na gornjoj polici. -Hvala!
Nisi morala.
Pa, ne poznaje nikoga ovdje.
-A zubnu pastu bez fluorida? -Ne.
Zašto mi nisi rekao?
-Nisam znao. -Stvarno?
Stvarno nije znao!
Kremu za ruke?
Dobro. Naći ću je.
Kvragu.
Dobro jutro, prekrasna dušo!
Oprosti zbog nereda, ali sinoć je bilo tako lijepo
da sam se opustila i popila čašicu previše.
Bez brige, sve ću počistiti.
Možda želiš malo voća?
Da ti skuham kavu pet elemenata?
Ne, hvala.
Znaš, Antek nije mogao spavati.
Čitavu se noć vrtio.
Nakraju je otišao Enzu. Lijepo je što se ovdje osjeća kao kod kuće.
Da.
-Hej. -Bok, dragi.
-Dobro jutro. -Dobro jutro.
-Želiš li naranču ili možda kavu? -Kavu.
Pripremit ću ti.
Nije ti hladno?
-Što? -Nije ti hladno?
Oprosti, uvijek mi je vruće.
Mogla bih ovdje biti gola, a znoj bi mi svejedno curio niz tijelo.
Znaš, vatrena sam.
Da.
Ispričavam se.
Dušo…
Zvala sam salu za vjenčanja.
Možemo je dobiti za dva dana. Ambaras. U Łowickoj ulici.
Łowickoj?
U Łowickoj ulici?
Bila sam tamo s jednim slikarom. Nevjerojatna priča. Nisam vam pričala.
Kupio mi je pravi francuski šampanjac.
Pravi. Kao onaj koji smo pili, sjećaš se?
Može kava?
Šalice su ondje?
Monika, ovo je sve pogrešno!
Zato ne osjećam protok energije, a ti si ujutro izgledala napuhnuto.
Dođi, pomoći ću ti. Bez brige, sve ćemo premjestiti.
Znam! Hajde, pridrži.
Ne sad. Moram se spremiti za posao.
Ali bit ćeš zdravija!
-Htjela sam pomoći. -Znam.
Obuci se. Uskoro moramo ići. Hvala.
Dosad nisam znala želim li zasnovati obitelj.
Ali kad ih vidim…
Ne znam, osjećam…
-Ljubomoru? -Možda malo.
To mi je poznato.
Što? Ja?
Ne, Ewa.
Bespomoćna i ranjiva, ne želi se nametati.
Ni ne snađeš se, a već je otišla s tvojim mužem i opelješila te.
Wiesiek, čekaj u autu.
Vruće je. Žedan sam.
-Umukni. -Što? Netko joj mora reći.
U svoj si dom pozvala
nepoznatu ženu s djetetom.
Što ako dijete nije njegovo?
Imaš li dokaz?
Slušaj.
Moj prijatelj ima prijatelja čiji je šogor privatni detektiv.
Wiesiek, idemo. Bok, Monika.
Bok, tata.
-Poslat ću ti broj. Najbolji je. -Dođi.
Hvala, ne treba.
Što gledaš?
Reći ću mu da je sve nesporazum i da smo izgladili.
Kako je ovdje lijepo!
Pomoći ću ti kako god mogu.
Želim što više vremena provoditi s Antekom.
-Ali… -Što?
Posljednjih dana bilo je ludo. Vrijeme je za povratak u normalu.
Slušaj. Uvijek možete računati na mene, ali volim Moniku i vjenčat ćemo se.
-Dobro. -Dobro.
Antek, ruke.
Čini se da ste uspjeli riješiti probleme.
Da.
Slijedite me.
Ovdje je jako lijepo!
Sviđa ti se?
Čekaj.
Djeluju kao da se kaju, oče.
Riješili ste sve nesuglasice?
Dijete moje?
Hvaljen Isus.
Odlučili smo…
Razgovaram s Ewom.
Navijeke. Amen.
Reci slobodno.
Da, sve smo riješili.
Upravo smo…
Objasni mi, dijete moje.
Enzo se pobrinuo za nas.
Želi biti dio Antekova života.
Nije znao za njega, ali za to sam ja kriva.
Ono što pišu o njemu na tračerskim stranicama nije istina.
Divan je. Ne vjerujte u ono što pročitate.
Drago mi je što si naučio lekciju, sinko.
„Tko radi ne boji se gladi.”
Iz Biblije?
Ne, to je narodna poslovica.
Stanisławe…
Nepoznat autor.
Sve smo riješili, pa idemo da vam ne smetamo.
Htjela bih još nešto reći.
Enzo je poput zgodnog Samaritanca iz Biblije.
Povezao nas je, odjenuo, nahranio, dao nam krov nad glavom
i ugostio kod sebe do vjenčanja.
Čak smo i pozvani kao počasni gosti.
Idemo.
Samo malo.
Sve pogreške iz mladosti ne mogu se ispraviti.
No uvijek moramo pokušati.
Stanisławe, zapiši.
I objavi.
Jesam.
Da, u redu.
Sad sam manje nezadovoljan tobom nego prošli put.
Mogu i službeno potvrditi datum vjenčanja.
Vidimo se za tri tjedna. Podsjeti brata.
Na što?
Znat će.
Mama…
Zapamti!
-On te gleda. -Tko?
Bog?
Ne.
Otac Wiktor.
Idemo.
Dobro, dušo. Bit ću slobodna.
Tu ste!
Moram raditi. Molim vas, nemojte ulaziti u studio.
-Dobro. -Naravno.
Sutra? Sjajno.
Enzo!
Hej!
Vaš se omiljeni Enzo vratio u naslonjač.
Današnja slaba posjeta govori mi da je nekima ovo osjetljiva tema
i da nisu svi za nju spremni.
Sigurnost.
Možda nije spektakularna i zanimljiva tema, ali nužna je i važna.
No bez brige.
Nećemo o tome samo u teoriji.
Stanka.
Antek, molim te! Čekaj!
Ne, An…
Dođi…
ŠTO SE DOGAĐA?
SLATKO
Oprostite.
Moram prekinuti emisiju jer…
Antoni. Pet godina. Drago mi je.
Zbog njega sam shvatio važnost sigurnosti i brige za tvoje voljene.
BAŠ SLATKO
Antoni…
SVAKA ČAST
NOVI VODITELJ?
Želiš biti moj pomoćnik?
Da?
Znaš da je moj brat bio zaljubljen u tebe?
-Ne! -Stvarno.
-Baš je bio sladak! -Sladak? Izgledao je kao kreten.
-Nije! -S onom frizurom?
Bok!
Vratila si se! Čekali smo te.
Sigurno je važno kad pijete moj pjenušac za posebne prigode.
Stvarno me iznenađuješ. Ovaj obični pjenušac za posebne prigode?
Monika, oprosti.
Ewa me iznenadila.
-Da, naravno da jest. -Evo.
Slušaj. Danas smo zahvaljujući
neobičnom spletu okolnosti…
Kakvom spletu okolnosti? Zahvaljujući našem Anteku.
Tako je.
Zahvaljujući Anteku, snimio sam najbolju emisiju u životu.
Sa 60 000 gledatelja u manje od 20 minuta.
No prije negoli mu se Antek pridružio, emisiju je pratilo manje od 1000 ljudi.
-Čestitam, dušo. -Hvala.
Je li u redu tako koristiti Anteka?
Jako je sretan.
Ako može nešto zaraditi, zašto ne? Fakulteti nisu jeftini.
Nakon samo jednog sata dobio sam tri ponude.
-Četiri. -Da, četiri! Stigla je još jedna.
Mislim da ih ne bi trebao odmah prihvatiti.
-Zašto ne? -Razmisli o poruci koju želiš prenijeti.
Mogu ti pomoći ako želiš.
Odlično.
No nećemo više. Dosta o poslu.
Ispričavam se, moram ići. Umorna sam.
Ali slavimo!
I odlično vam ide.
-Laku noć. -Laku noć!
Hej.
Hej…
Preuredila nam je kuhinju. Hoće li i spavaću sobu?
Nemoj pretjerivati. Samo…
Samo je htjela pomoći.
Jesi li siguran?
Toliko je dobro poznaješ?
Kratko smo bili zajedno prije nekoliko godina.
Baš tako.
Zašto je došla ovamo?
Mislim da nije iskrena.
U vezi čega?
Svega.
I Anteka?
On je moj sin.
Jesi li siguran?
To je taj sastanak?
Ma…
Imam mnogo posla.
Zato mi ne odgovaraš na pozive?
Sad imam mnogo posla.
Uvrijedila sam te?
Ne znam, možda…
Mislila sam da svi uživaju na večeri.
Sigurno ću je dugo pamtiti.
Stvarno imam mnogo posla i…
Što se zapravo događa?
Samo mislim da…
Možda bismo trebali malo usporiti.
Pogotovo sad kad je tvoj sin ovdje.
Ne želim stati između vas dvoje.
To je sve.
Nemam ništa protiv da vam obojici posvetim vrijeme.
Nazvat ću te.
Ravnateljice Monika… Mogu li vas tako osloviti? Sad smo ipak kolege.
Hvala vam što pokušavate uvesti školu u 21. stoljeće.
Nažalost, neki su vaši zaposlenici
još zapeli u 19. stoljeću.
Mislim da su svi sjajni.
Doista?
Draga kolegice,
mislim da oboje znamo o komu govorim.
Potpuno nerazumijevanje
načina na koji funkcionira e-Dnevnik.
U nastavi ne koriste multimedijalne sadržaje.
Manjak audiovizualnih resursa u izvannastavnim aktivnostima.
Ne prakticiraju online nastavu.
Povrh svega, ne govore engleski.
Ovoj je školi potrebna temeljita reforma.
Ministarstvo pažljivo procjenjuje
hoćete li se dokazati kao ravnateljica
ili ste samo televizijska zvijezda.
-Ništa se ne može učiniti? -Može.
Uvijek se nešto može učiniti.
Kolegice, ne možete premjestiti staro stablo.
Morate ga iščupati s korijenjem,
ispiliti motornom pilom,
spaliti, pepeo staviti u vreću i baciti u rijeku.
To je to.
Idite prema izlazu u parovima! Opasno je! Prema izlazu!
Mjesta, molim.
Situacija je pod kontrolom. Požar je ugašen.
Srećom, bio sam ovdje.
Gđice Monika, nitko od učenika i nastavnika nije nastradao.
Ne trebate mi zahvaljivati. Uvijek sam spreman pomoći.
Pa…
Ovaj…
Detektor dima ondje nikad nije radio.
Užasno si neodgovorna. Govorim ti već godinama.
Prestani mi prigovarati!
Stalno prigovaraš.
Očito ne pali.
-Kao da govoriš zidu! -Čekaj me!
-Gluhom zidu! -Bożenka!
-Nemoj ti meni „Bożenka”! -Čekaj!
-Recite vatrogascima da ne dolaze. -Odmah.
Hvala.
SLATKI SU
To je sve za danas.
Sutra ćemo govoriti o prigu…
Prigušivačima.
-Prigušivačima. -Tako je.
-Prigušivačima. -Da!
Hvala na slušanju. Bok!
Bok!
Gle, netko je poslao srce!
Da, šalju nam srca. Hvala.
Super smo, daj pet!
Sjajno!
Marcine?
Što je ovo?
Naše ostavke.
Nisam vas htjela otpustiti, već poslati na obuku iz informatike i engleski.
-Monika. Znamo. -Da, ali…
Prisluškivale smo ispred vrata.
-Slučajno smo čule. -Katkad se dogodi.
-Čule smo tvoj razgovor s ravnateljem. -Da.
Ima pravo.
Naljutile smo se.
Pobjesnjele.
Tad sam morala zapaliti, a novi su detektori dima poludjeli.
No onda smo se smirile i…
-Ne želimo ti stvarati probleme. -Točno. Imaš planove.
A mi ti smetamo.
-Ne slažem se. -Monika.
Škola mora napredovati.
Ionako smo blizu mirovine.
Da. Vidjet ćeš, sve će biti u redu.
Znamo što radimo. Idemo.
RASKID UGOVORA UZAJAMNIM SPORAZUMOM
Bok, Monika.
Bok!
Bila sam u blizini, pa sam htjela vidjeti kako si.
Kako sam?
Iskreno, vozila sam sat i pol samo da te pitam kako ti je tata.
U posljednje se vrijeme osamio.
Pitam se je li se na večeri kod mene dogodilo nešto čega nisam svjesna.
Možda se udaljio
kako bi dao prostora tebi i Damianu.
Dakle, radi se o Damianu.
Moram ići.
-Hvala, bok. -Nema problema.
Svi portali pišu o tebi.
Čudesni trojac. Otac, sin i auti.
-Zato imam poslovni prijedlog. -Više nisam na crnoj listi?
Molim te. Znaš da ti je trebalo vremena da se rehabilitiraš.
-A Alicja? -Više ne radi ovdje.
Premještena je u Shanghai.
Misliš da je zaboravila?
Enzo, ona ne zaboravlja.
No ima oko 100 000 novih zaposlenika, pa je zauzeta drugim stvarima.
Ja vodim poljsko izdanje i imam hit za tebe.
Hit, shvaćaš? Reli Dakar.
Da!
A proračun?
Nebo je granica?
Što?
Ne, idem gore razgovarati s odborom.
Znam da si to sanjao.
Čuvaj se.
Maknite se!
Pretvorit ću se u ovoga.
-A ja ću se pretvoriti… -Hej!
Hej!
…u ovog!
-Kako izgledam? -Lijepo.
Samo lijepo?
Danas imam važan sastanak.
Pod stresom sam, a ti kažeš da izgledam lijepo?
To nije dovoljno.
Možeš li mi posuditi par stotina?
Poslali su mi novu karticu na staru adresu, pa nemam novca.
Nemam gotovine.
O, ne! To je užasno.
Ali imaš karticu.
Danas sam dobre volje. Evo.
Večeras sam slobodna. Ti ćeš paziti na malog?
Dobro. Zapamti, vjerujem ti. Mi smo obitelj.
Slažemo se u poslu i u privatnom životu.
Bok!
-Što želiš igrati? -Kasino!
Leti avion!
Još malo.
-Što je to? Gle! -Ne!
Kakve su ovo splačine?
Hej!
Ne!
-Evo ti! -Antek, čekaj!
Dosta! Ne!
Ne!
Tiho. Pripremi se. Reći ćeš mi kad pojedeš. Spreman?
Mama!
Što se događa?
Ne prestaje.
Ewa se još nije vratila. Ne javlja se na mobitel.
Antek! Što se događa?
Nedostaje ti mama?
Mama!
Antek, smiri se!
U redu je. Bez brige. Sve će biti u redu.
Oprosti.
Imala sam težak dan.
Da nazovemo mamu?
Da? Siguran sam da će doći.
Dođi, maleni.
Bok, Ewa je.
Ostavite poruku i upamtite. Svemir vas čuje. Bok!
Dobro jutro.
Ewa se još ne javlja.
Možda se nešto dogodilo?
Mama to ponekad radi. Ode i nema je.
Gdje si ti za to vrijeme?
Kod tete ili bake ili druge tete ili…
Znaš li kad će se mama vratiti?
Možda sutra. Ili jučer.
Reci mi, znaš li gdje bismo mogli naći tvoju mamu?
Ne znam.
-Ima li ovdje prijatelje? -Samo vas.
Samo nas.
-Ne znam što da radimo. -Nastavit ću zvati. Javit će se.
Dobro, koliko je sati?
Isuse, moram ići!
-Pusa. -Bok.
Evo.
Nemoj zaboraviti dogovor u restoranu.
To je danas?
Ne, jučer.
Dobro, idem. Bok!
Bok, Ewa je.
Ostavite poruku i upamtite. Svemir vas čuje. Bok!
Razgovarajmo o strukturi biljne stanice.
Da, endoplazmatski retikulum.
Vrlo dobro. Sad Wiktoria.
Što je sljedeće? Ribosomi.
Vrlo dobro. Dalje?
Ako stavimo stolove sa strane, možemo primiti više od 50 uzvanika.
Razgovarajmo o jelovniku i ukrasima.
-Antek! -Mama!
Bok, dušo!
Baš je lijepo ovdje!
-Baš je kul, boemski. -Gdje si bila?
-Prostrano je. -Hvala.
Što ako padne kiša?
Spremni smo. Imamo golemu nadstrešnicu.
-Koje boje? -Krem, poput ove.
A rasvjeta?
Imamo 65 svijeća.
Sjajno. Trebamo mnogo svjetla.
Možemo postaviti svjetiljke i lampione.
A plesni podij je…
Pa, ovdje.
Premalen je.
Dovoljno je velik.
-Dobar dan. -Dobar dan.
To je kuma?
Mladenka.
Vi ste kuma?
Ne, ona je
majka mog sina.
Naravno. Klijent je uvijek u pravu.
Više me ništa ne čudi.
Prijeđimo na jelovnik.
Sve ćemo platiti.
Nisam znao da će doći.
Čekajte!
Gdje si bila?
Nećete vjerovati.
Srela sam prijatelja kojeg dugo nisam vidjela i…
Što? Nisi nam mogla javiti?
Ne. Otišli smo van grada, ali na cestu je palo stablo.
Nismo mogli proći. Onda je počelo pljuštati.
Nije bilo autobusa.
A mobitel mi se ugasio.
Vidiš?
Zvali smo milijun puta. Bilo je signala.
Nije mi stigla nova kreditna kartica,
pa nisam mogla platiti ni taksi.
Vidiš? Nije mogla.
Kartica? Kad si bila u banci?
Nisam morala ići. Nazvala sam ih.
Koju si im adresu dala?
-Na što ciljaš? -Imaš sina.
Da, imam. Ali ostavila sam ga s vama.
A vi ste mnogo odgovorniji od mene.
Ništa se nije dogodilo, zar ne?
Moramo odgoditi vjenčanje.
Imaš važnija posla.
Zatvoreni smo.
Gdje je tata?
Nema ga.
Otišao je na večeru.
S kim?
S Aleksandrom.
-Barem se oni slažu. -Što se dogodilo?
Što se dogodilo?
Ewa se dogodila.
Ma zaboravi.
Imam nešto za tebe.
Angažirao sam detektiva.
Rekla sam ti da ne želim.
Imali smo nesuglasica, ali ti si mi poput mlađe sestre.
Neka to bude moj vjenčani dar za novi početak.
Radi što želiš. Završio sam s poslom prije pola sata.
-Dobra večer. -Hej.
-Zdravo. -Zdravo.
Nisi rekla da ćemo imati društvo.
To je problem, dušo? Smeta ti?
-Možda bih trebao… -Sjedni.
Molim te.
Nisi htio razgovarati, pa ćeš sad slušati.
Dobro me slušajte. Neću ponavljati.
Evo što se meni ne sviđa.
-Sin me posjećuje dvaput godišnje. -Molim?
Zove me da se preselim u Ameriku jer misli da ovdje nemam pametnijeg posla.
Chanise i ja imamo mnogo obveza. Čuvamo djecu…
Čuvaju ih Chanise i dadilja.
Tvoje obveze vode do depresije.
Kako znaš?
Dušo, poznajem te čitav život.
-Spremni? -Samo trenutak.
Nisam menadžerica na Wall Streetu, ali ovdje imam život.
Posjećivat ću te što češće mogu i pomoći koliko god mogu.
Ali Bazyli je ovdje sa mnom. Uvijek.
Bez obzira na sve.
Bocu vašeg najboljeg bijelog vina, molim.
Za van.
Razmisli.
Zašto mi nisi rekao da si razgovarao s Damianom?
Nisam se htio petljati u vaše obiteljske stvari.
I tvoju selidbu u SAD.
Što sam trebao reći?
-Bojiš se biti sa mnom? -Ne.
Da.
Ne znam.
Nismo više mladi…
-Točno. I ne želim biti sama. -Ni ja.
Sigurno?
Sigurno.
Trebam te, Ola.
Čak i tvoje kokoši.
Šalim se.
S vremenom ću ih zavoljeti.
Znaš, ja…
Udaljio sam se jer…
Samo sam htio provjeriti…
Vidjeti
hoćeš li…
Ovdje mi je najljepše.
S tobom.
-Ovo je dobro. -Dobro.
Znam zašto si došla.
-Što? -Monika, o čemu govoriš?
Ewa zna o čemu govorim.
Ti ćeš mu reći ili ja?
Izgleda poznato?
I ovo. Pročitaj.
UGOVOR O PRIVATNOJ ISTRAZI
Krenimo ispočetka.
Zašto se tako često seliš? Zašto nemaš bankovni račun?
Došla si u Varšavu kako bi pobjegla od dugova.
Kako znaš?
Mislila si da ćete se pomiriti.
Da ćeš me se riješiti.
Monika, prestani.
Da.
Ali to je bilo na početku, a onda…
Vidjela sam koliko si se zbližio s Antekom i pomislila…
Oprosti, znam da je glupo. Sad to shvaćam.
Mislila sam da bi ovo mogao biti naš dom.
Naša kuća. S Enzom.
Ali Antek je moj sin?
Ne znam.
Idem gore spakirati stvari.
Žao mi je.
Angažirala si detektiva?
Nisam ja.
-Nisam smjela pročitati. -Ne, nisi.
Naručila si i test za dokazivanje očinstva?
Ne bih to učinila.
Nisi mi morala oduzeti sina jer ti ne želiš djecu.
Misliš da je lako gledati kako zasnivaš obitelj s drugom ženom?
-Ewa me ne zanima! -Zna li ona to?
Ima sjajan plan u kojem nema mjesta za mene.
Tužno je što ne vidiš koliko mi Antek znači.
Tužno je što ne vidiš kako si dopustio Ewi da nas razdvoji.
Imaš pravo.
Odgodimo vjenčanje.
Bok, Ewa je.
Ostavite poruku i upamtite. Svemir vas čuje. Bok!
Ne javlja se.
To nije dobro.
-Nisam smjela otvoriti omotnicu. -Možda, ali onda ne bi znala.
Ewa je otišla i sama je s malim.
Možda sa mnom nešto ne valja.
Stefan želi biti otac, ali ja nisam spremna.
Mislim da bi trebao biti s nekim tko će to cijeniti.
Možeš otkazati vjenčanje?
-Što? -Ne mogu sad razmišljati o tome.
Jesi li sigurna?
MOGU LI VAM IKAKO POMOĆI?
Stefane!
Ne brojim, ali već si se treći put doselio ovamo.
Samo sam htio izgraditi odnos sa sinom.
Nisi razmišljao kako će se Monika zbog toga osjećati?
Jesi li siguran da želiš otkazati vjenčanje?
Moram razmisliti.
Uvijek treba dobro promisliti.
Ania! Prestani prisluškivati!
Odluka o zasnivanju obitelji trebala bi biti obostrana.
Ne možeš nekoga prisiliti na to.
Ali možeš si dati vremena.
Čuješ li ti sebe?
Opet zvučiš kao tata.
Zašto se žuriš imati djecu?
Želiš mijenjati pelene i noćima ne spavati?
A ti zvučiš kao moja mama. Nemaš zadaću?
Ania.
Pusti ujaka da si u miru uništi život. Idi u svoju sobu.
Razgovarat ćemo kad odrastete.
Da, stvarno zvuči kao mama.
-I ti si ovdje? -Opet rješavamo njihove probleme?
Nas dvojica bismo trebali otići na pivo.
Dođite.
Izvoli.
Bog daj.
-Bog daj. -Bog daj.
Slušam.
Oprostite na smetnji, oče. Ovdje smo u Monikino ime.
I Enzovo. Ovaj, Stefanovo.
Tako sam i mislio. Bilo je prelako.
Ne, Staś. Ja sam tako mislio.
Moguće.
Moramo otkazati vjenčanje.
Odgoditi.
Shvaćam.
Mislimo da mladi par treba još vremena.
Shvaćam.
U tom vam slučaju mogu samo odgovoriti
mojim omiljenim citatom iz Biblije.
„Ne.”
Molim?
Ne.
Ovo nije ni prvi ni posljednji takav slučaj.
Ali kao što pčele mukotrpno skupljaju nektar
kako bi ga pretvorile u med,
ljudi bi trebali raditi na svojoj ljubavi
i ojačati je sakramentom.
Čini se da otac Wiktor ima plan.
Dobro.
Kao prvo, ni riječi Moniki i Enzu.
„Ljubav ponekad treba spasiti
unatoč tvrdoglavim ljubavnicima.”
I to je iz Biblije?
Baš naprotiv. To su riječi oca Wiktora.
Objavio sam to na našoj stranici na Valentinovo.
Svi vidimo da su Stefan i Monika zaljubljeni.
Dobro. Ovako ćemo. Dođite.
Možete li potpisati čestitke?
Naravno.
Piknik uskoro počinje. Spremni ste?
Ribe žive u morima dubokim Ptice visoko nebom lete
U šumama mračnim i gustim Medvjedi se medom goste
Svi ovdje živimo skladno Svatko svoje mjesto ima
Gradimo naš dom zajedno Želimo da lijepo je svima
Oprostite, kolegice.
Čuo sam što ste odlučili u vezi s učiteljicama.
Moram priznati da sam se zabrinuo. Mislio sam da ste preosjetljivi za ovo.
Da ćete misliti na ljude umjesto na rezultate.
Sretan sam što ste shvatili da su rezultati najvažniji.
Rezultati. Ne ljudi.
Vrlo dobro.
Eko, eko, ekologija Zelena mi je najdraža boja
Hvala lijepa.
Želim svima dobrodošlicu na našem prvom školskom pikniku.
Kad sam postala ravnateljica,
obećala sam da ću školu uvesti u 21. stoljeće.
Zbog budućnosti sam previdjela što imamo.
Ako ulazak u 21. stoljeće
znači riješiti se najomiljenijih učiteljica,
radije bih ostala u 20. stoljeću.
Ne prihvaćam vaše ostavke.
Umjesto toga,
dajem ostavku.
Zbog svih vas.
Mislim da je vrijeme da se vratim tamo gdje pripadam.
Djeci.
Bravo!
Bravo, Monika!
Bože, draga moja…
Hvala.
Dobro si im rekla. Neka ravnatelj jede…
Što da jedem?
Ovna.
Nikad.
Znajte da nikad niste bili prava osoba za ovaj posao.
Vi ste samo obična učiteljica.
Sjajno, nisam ni htjela nešto više.
O, Bože.
Badava mu što ima doktorat.
O, Bože.
-Halo? -Bok.
Vrijedi li još ponuda za pomoć?
Gdje si?
Nevjerojatno. Tko bi rekao? Tako mali kanal.
U početku si se snimao mobitelom, a sad…
Sto tisuća pretplatnika!
Nakon samo jedne objave. Nevjerojatno.
Bez brige, Enzo. Nećemo te ostaviti sama.
Jedan potpis i dobit ćeš tim stručnjaka i gledat će te čitav svijet.
-Ne. -Molim?
Članak sedam, stavak tri, podstavak C.
„Uredništvo odlučuje o završnoj formi i tonu objavljenog sadržaja.”
To je uobičajena formulacija.
To samo znači da mi malo uredimo tvoje ideje.
A klauzula o konkurenciji?
Želiš i dalje voditi svoj kanal?
Dobro, platit ćemo ti.
-To zvuči sjajno, ali… -Ali što?
Enzo!
Razmisli! Vratit ćeš se na vrh. Žene, provodi, tulumi. I ti.
Ti, čovječe.
Gledat će te milijuni. Nije li to ono što si htio?
Iznenađen sam što to kažem,
ali nije.
Dobro mi je i ovako.
Što?
Što? Kako to misliš?
Bok.
Pomoći ću ti.
Zbog Anteka.
Ne bojiš se da ću ti ukrasti Enza?
Oprosti, nisam te htjela povrijediti.
Mislila sam da je Enzo moja prilika.
Teško je živjeti od umjetnosti. Imam dugove i podižem dijete.
Učinila sam sve što sam mogla.
Podizala sam kredite, kockala…
Jednom sam…
Skoro sam se udala za bogatog proizvođača gnojiva.
Nije bilo kao ovo što imaš s Enzom.
A to je?
Ljubav.
Mama, što sad?
-Dođi! -Pobrinut ću se za vas.
Ne, draga.
Sutra se udaješ.
Vjenčanje je otkazano.
Imamo važnijeg posla.
Nađimo vam stan.
Hajde, pomozi mi.
-Idi. -Ovaj je kofer jako težak!
DANAS JE TVOJE VJENČANJE
Otkud ti? Zar nisi jučer otišao?
Mnogo sam razmišljao i…
Ako mogu, rado bih ostao.
Naravno.
Jako mi je žao, mama.
Oprosti, Bazyli.
Bilo mi je neugodno što nisam ovdje s mamom.
Hvala ti na svemu što činiš.
Sve u redu?
Da.
-Idemo? Što čekamo? -Da se i moja djeca opamete.
Dobra fora.
Ovo je čudna ruta.
Ne, zašto?
-Kakav je to restoran? -Kakav?
Pa, poseban.
-Nešto smjeraš. -Ne.
Što ako želim kući?
Pa…
-Jacek? -Da?
Što se događa?
Ništa se ne događa.
Samo…
-Nisam otkazao vjenčanje. -Što?
Kamo si me doveo?
Najlonke?
Mrziš ih.
Nisi otkazao vjenčanje!
Prestani si lagati. Ne možeš živjeti bez nje.
Ako se ne želiš vjenčati, sam otkaži vjenčanje.
Ideš prva?
Ne. A ti?
Sanjam da budem otac.
Nisam spremna biti mama.
Dosadno mi je.
Što?
Dosadno mi je.
Znači, to je to?
Otkazat ćemo?
Čini se da hoćemo.
Ponekad treba odustati.
Barem smo pokušali.
Ti si najbolje što mi se dogodilo.
Iako se moramo razići, uvijek ću te voljeti.
U redu.
-Počnimo. -Ali nema…
Rekao sam da počnemo.
Dođite, anđeli moji.
Samo malo!
Evo me!
Uspio sam!
Oprostite. Auto mi se pokvario.
Antek, dođi.
Sjednite, molim.
Med…
Med je nešto najsavršenije u životinjskom svijetu.
Među ljudima, ekvivalent medu je
ljubav.
Ponekad dođe neočekivano.
Pogledaš nekomu u oči
i odmah znaš da je to to.
Ne samo puka zaljubljenost,
već prava ljubav.
I onda znaš da je to to.
Ljubav…
na kvadrat.
Vaša ljubav.
-Čestitam, Monika. -Hvala.
Od srca.
Imam dar za vas. Test očinstva.
Nisam ga otvorila, pa…
Neću ni ja.
Antek je moj sin.
Bez obzira na rezultate.
Hvala.
Dobro smo to isplanirali.
Ovaj, vi ste to dobro isplanirali, oče.
No morate priznati da sam i ja pomogao.
Prijevod titlova: Elvis Šimunic