Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jól vagytok, nem? Már ezt leszámítva. Jól néz ki,
vagyis hát jobban, mint vártam.
Úgy, mint amikor legutóbb itt voltam. Ki tudja, vannak-e fájdalmai?
Mármint, amikor alszik. De láttad volna rajta,
nem? Mert hát ez lenne a cél, hogy a lehető legkevesebbet szenvedjen.
A lényeg, arra szeretnék kilyukadni, hogy megkönnyítsük neki az egészet.
Hogy ne csináljunk semmiből ügyet.
Ha valamiben nem értünk egyet,
akkor sem kapjuk fel a vizet,
hogy ne zaklassuk fel.
Viselkedjünk felnőttként! Azok volnánk. Amúgy sem tudom,
milyen nézeteltérésünk lehetne. Nem tagadhatjuk, hogy apu haldoklik.
Egyikünk sem tud tenni ellene semmit. Nem akarok ridegnek tűnni,
de most már csak itt kell lennünk. Mellette.
A múltbéli dolgok most nem számítanak. Ha valamit meg kell beszélnünk,
az várhat. Remélem, egyetértesz.
Kivagyok, nyilván te is, mind kivagyunk,
mert ez szívás,
ne legyen még nehezebb,
oké? Láttam,
hogy nem írta alá,
hogy nem újraéleszthető,
pedig már kértem. Nem is egyszer.
Értem én, nem könnyű! Vagyis egy ponton az volt,
most már rohadt nehéz ügy. Nem akarok veszekedni, de most,
hogy már nem beszél az orvosaival, valahogy ide kell hozatnom dr. Sanderst,
és sokkal egyszerűbb lett volna akkor megcsinálni, amikor még bejártatok!
Fogalmam sincs, mennyi időm van még. Vagyis neki.
És ez fontos. Ez nagyon fontos.
Egy kicsit kinyitotta a szemét. Jó volt. Tudja, hogy itt vagyunk. Látszott rajta,
hogy örül.
Tudom. Esküszöm, nem leszek végig ilyen, nem fogok végig sírni, mindjárt túljutok
rajta. Aj! Furcsa távol lenni Mirabellától és Davidtől, szerintem ez is
-benne van. Most jöttem el tőlük először. -Ó, ők is jöhettek volna.
Nem! Nem, jobb, hogy nincsenek itt. Jobb ez így.
Az utolsó látogatásunkra fognak emlékezni. Jobb ez így. Ez a legrosszabb.
Akkor is beteg volt, nyilván,
de akkor még nem volt magatehetetlen,
még éber volt.
Nem hittem volna, hogy ennyire hirtelen jutunk el idáig.
Biztosan túl sok filmet néztem.
Az elmúlt években ráadásul Mirabella miatt főleg csak meséket, és ott minden bájos.
Könnyed. Még ha súlyos témákról van is szó,
minden szép, minden olyan egyértelmű.
Ez viszont a valóság. Fecsegek! Bocsánat. A jet lag miatt.
Fáradtan még érzékenyebb vagyok.
Na, mindegy. Jó, hogy mind itt vagyunk. Hogy itthon vagyunk. Így kell lennie.
Ő is így akarná.
Ó, félbeszakítottam valamit, bocsánat! Hogy vagy, Rachel?
Hálaadás óta nem is beszélgettünk. Mi újság veled?
Jól vagyok.
Nem tudom, mit vársz tőlem, jól vagyok. Nagyjából ennyi.
Hát, plusz be van tépve. Az egész házban fűszag van.
Naná, hogy betéptem. Kurvára beálltam. Felkelés után egyből tekerek egyet, aztán
napközben még legalább hármat. Tudod, miért? Csak így bírom ki.
Engem nem izgat, hogy füvezel, csak ne akkor, amikor a házban valaki beteg!
Aput nem izgatja, higgy nekem! Végig szívtam körülötte,
és sosem zavarta. Mi több, szereti a szagát. Többször is említette.
De a füst! A füsttel van a baj! Haldoklik, legalább odakint csináld!
Basszus, öt perc sem kellett. Öt perc, igaz? Hogy elkezdj cseszegetni. Az előbb
még azt mondtad, ne veszekedjünk!
Ez az! Igen. Nyugodjunk meg! Nem kell most ezen összevesznünk.
Csak annyit kérek, hogy kint szívja el a szaros füvét!
Szaros füvemet? Kérlek, ez minőségi cucc! Nem az a fos, amit régebben te
toltál egész nap. Még emlékszem rá!
A középiskolában. Azóta felnőttem, egyesekkel ellentétben.
-Ugyanúgy picsa vagy. -Rachel, Katie, ne! Ebből most elég!
Nézzétek! Helló! Jó reggelt, minket keres? Kérem, jöjjön, foglaljon helyet!
-Elnézést kérek, mi éppen csak, ö… -Ugyan, ne szabadkozzon! Tudom, hogy
mennyire nyomasztó helyzetben vannak, ez természetes ilyen nehéz időkben. Amíg a
kollégám, Mirabella bent van az apjukkal, gondoltam,
megbeszélhetnénk, hogy hogy állunk.
Mirabella? A lányomat is így hívják! Nahát!
Tényleg?
Gyönyörű neve van.
Három éves.
De jó! Ahogy az is jó, hogy önök most mind a hárman itt vannak.
Ez sajnos nincs mindig így. Sok minden közbejöhet. Van,
aki egészségügyi okok miatt nem tud jelen lenni, másoknál meg van, hogy, ö… Hát,
más oka van.
Jó pár éve elhunyt a felesége, ugye?
-A második felesége. -Igen, elhunyt. Mellrákban halt
meg, nagyjából húsz éve, ugye?
Ó! Őszinte részvétem. Nem tudom, akkor mi volt az eljárás,
de szerintem sokat segítene, ha tudnák, most mire számítsanak,
mivel az apjuk már nem tud enni. Én vagy Mirabella,
vagy ha úgy jön ki a lépés, mindketten itt leszünk minden reggel ilyen
tájban, de úgyis megvan a számom. Igyekszem minden kérdésüket megválaszolni,
vagy idejönni, ha szükséges.
Minket kell hívniuk akkor is, ha végül elmegy.
Mi állapítjuk meg a halál beálltát, hacsak nem a kórházban kerül rá sor.
Jaj, bocsánat, de annyira furcsa, hogy így hívják! A lányomra gondolok, ha
kimondja a nevét.
Kérem, folytassa! Elnézést!
Nos. A jó hír az, hogy az apjuk jól reagál a fájdalomenyhítésre.
A rák előrehaladott állapotban van, és amikor rosszul vagyunk,
a testünk igyekszik ezt leküzdeni, ami csak több szenvedéshez vezet.
A fájdalomcsillapítás úgymond organikusan felgyorsíthatja a folyamatot.
És ez a különbség a hospice és a kórház között,
ahol az élet meghosszabbítása a cél.
A mi célunk az, hogy enyhítsünk a fájdalmakon,
de nemcsak a szervezetünk van hatással arra, hogy mennyi időnk van még hátra.
A tudományos hátteret nem ismerem,
de a hospice-ban töltött 12 évem alatt világossá vált,
hogy a tudat legalább akkora szerepet játszik a folyamatban.
És itt jönnek a képbe önök, ugyanis segíthetnek,
hogy ne tartsa őt vissza a félelem.
Megnyugtathatják, tudatosíthatják benne, hogy nincs semmi baj.
A tudatnak nincs akkora hatalma, hogy meggyógyítsa a betegséget,
de ha tudja, hogy minden rendben lesz vele és
önökkel is, az sokat számíthat.
Bocsánat! Angel, ugye? Angel. Nagyon passzol a foglalkozásához. Az apámnak alá
kellett volna írnia a „nem újraéleszthető” nyilatkozatot. De
valamilyen okból erre nem került sor, amíg bejárt a kórházba. Viszont ez fontos
lenne. Szóval szeretném tudni, hogy mennyi ideje van hátra. Tudom, ez nem egy
matematikai képlet.
Ühüm. Hát, nem tudta megmondani. Úgy tűnik, bármikor. Vagy pár napon belül.
Vagy később. Látnod kéne, nincs jó bőrben. Egy hónapja sincs, hogy legutóbb láttam,
de mintha évek teltek volna el.
Szóval, jelenleg az a terv, hogy itt maradok.
A… A lányokkal felváltva vigyázunk rá. Vele leszünk, amikor bekövetkezik.
Biztos vagyok benne, hogy ha elmennék, pont úgy történne,
hogy már ne érjek vissza.
Te is hallod? Christina éppen énekel neki a szobájában.
Nem tudom, remélem nem Grateful Deadet.
Az egyből kinyírná. Pont annyira utálta őket,
mint én. Ő jól van, jól van. Legalábbis úgy tesz,
mint mindig. De remélem,
leáll az énekléssel, mert nem bírom.
Racheel… Ö… Hát, ő semmit sem változott. Egyvalamit kértem tőle,
hogy írassa alá a nyilatkozatot, de ezt most már megette a fene. Reméltem,
hogy a hospice-os tud segíteni, de úgy tűnik,
ide kell rángatnom egy orvost, úgy időzítve,
hogy apa pont tudatánál legyen.
Elment valahova. Megkértem, hogy ne füvezzen itthon,
és kiakadt. Nem bírja kivárni,
hogy az övé legyen a lakás! Leszarom,
hogy utána mihez fog itt kezdeni.
Nem az én felelősségem.
Rachel, mit művelsz? Tudod, hogy ezt nem csinálhatod az utcán!
Victor! Mi a franc, öregem? Elkúrod nekem.
Te kúrod el azzal, hogy az utcán szívod! Pont ez a gond!
Már legális! A 90-es években téptél utoljára?
Kérlek! Én minden este füvezek, de kizárólag otthon, a saját lakásomban!
Ismered a környéket. Hiszen az itteniek már egy sima cigitől is
kiborulnak!
És egyből azt követelik, hogy hívjak rendőrt. Miért nem otthon csinálod? Akkor
csak becsöngetnék, hogy panaszkodnak rád, te meg elküldhetnél
-anyámba! -Oké, utolsó.
A hülye nővérem az oka. Azzal szívja a vérem, hogy a füst nyírja ki apánkat.
Hogy van Vinnie?
Hát, meg fog halni, de nem azért, mert pöfékelek.
Katie csak kibaszottul, áh… Muszáj mindig kötekedni.
Szóval kiüldözött ide, végre megnyugodnék,
erre leszeded a fejemet, már bocs, tudod,
hogy szeretlek,
Victor, de…
Vele kéne veszekedned, nem velem.
Én, ö… csak nem akarok bekattanni, tudod?
Szia! Csatlakozol? Mindjárt jön az ápoló, de mielőtt ideér,
ott lehetnénk kicsit apával. Énekelhetnénk is! Vagy ha szeretnéd,
kettesben is lehetsz vele, úgy is jó. Alszik, nagyon békésnek tűnik! Biztos?
Oké, hát, szólj, ha mégis! Nem szeretném, ha úgy éreznéd,
hogy betörtünk a magánszférádba, oké?
Christina! Christina!
Igen?
Ezt találtam. Nem egy zacskó almát, hanem hármat,. És tudod, mit? Régóta itt
lehetnek. Az összes szottyadt, és ennyi! Komolyan mondom, nézd csak meg!
Három zacskó alma, néhány flakon ketchup és mustár, és ennyi! Most komolyan, Rachel
-hány éves?! -Elszaladhatok gyorsan bevásárolni.
Nem, elmegyek én, de nem ez a lényeg! Damien négyéves, mégis életképesebb.
Amint apa beteg lett, Rachel ennyit vett! És most még csak pár hét telt el,
mi lesz így vele később? Én már most szólok, nem gondoskodunk róla!
Te az ország másik végében laksz, ott a családod,
és nekem is van elég bajom. Több mint elég! Rachel egy csődtömeg!
Nem tudok vele is törődni.
Elment bevásárolni. Igen, ő is itt van. Váltásban vigyázunk apura.
Most az ápoló van bent vele, aki jelenleg napi négy órára jön hozzá.
Jól van. Nem, nem tudom, meddig még. Senki sem tudja, nem akarok tippelni,
de szerintem nemsokára otthon leszek.
Ebből így büntető lesz. Vagy mégsem? A bíró nem szólt közbe.
Jól vagyok. Jól vagyok, köszönöm. Csak hallani akartam a hangotokat. Jól
elvagytok?
És ott repül a passz. Kadeem Jacknek.
Jacknél a labda, a levegőbe ugrik, és úgy tűnik, hogy támadóhibát követ el.
Egy személyi hiba Jacknél.
Ügyesen leszerelték. Eric? Rárontottak, és úgy hajtották végre a
cselt, ahogy kellett. Jó volt.
Igen. Igen, hiányoztok, átkozottul hiányoztok! Még egy napja sem vagyok itt,
de máris csak arra gondolok, mikor találkozhatunk. Még sosem voltam távol
Mirabellától. Szerencsés vagyok, hogy így alakult. De azért most elég nehéz.
És a kezdőfelállásról. Dekker a kispadon ül, lehet, hogy agyrázkódása van.
Őt hallom? Igen? Igen! Kérlek! Angyalkám! Igen! Igen, én vagyok az, anyu!
Jaj, édes, tündéri Mirabellám!
Elég komolynak tűnt az az esés az előbb. Az orvoscsapat természetesen már
megvizsgálta, és bár egyelőre nem kaptunk visszajelzést az állapotával kapcsolatban,
az nyilvánvalóan nagyon pozitív jelnek tekinthető, hogy nem vitték be a kórházba.
Még fél perc van hátra a szünetből.
Mi az, hiányzom?
Apu azt mondta, nagyon jól érzitek magatokat!
A vendégcsapatnak teljesen le kellett cserélnie a kezdő összeállítását, kit
sérülés, kit pedig a büntetések miatt. Na, de máris folytatódik a mérkőzés!
Nem, nem, nem, azért sírok, mert nagyon jó hallani a hangodat, anyu nem szomorú,
csak… Csak örül, mert imád téged, és alig várja, hogy láthasson.
Mirabella, képzeld, megismertem egy nénit, aki másokon segít. Olyan, mint egy orvos.
Vagyis, vagyis hát orvos, és találd ki, hogy hívják!
Na, milyen?
Még mindig alszik. Még egy fél óráig marad az ápoló.
Aleswon. Alejuan. Alijan. Kedves nő.
-Kínáljuk meg? Van bőven. -Megkérdezem.
Rendben. Jó. Bár lehet, hogy menne haza. Ki tudja, milyen messze lakik? De igen,
azért kérdezzük meg! Ha más nem, legalább szimpik leszünk.
És mi van Rachellel?
Nem akarom folyton zargatni.
Szef-fe-rifin-tefem bifiz-tofos éfé-hefes, ne-fem?
Defe vafa-jofon efen-nefe vefe-lüfünk.
Megmondom neki, hogy van étel, hogyha kér.
Jó. Jó. Neki is főztem, ezt mondd majd! Neki is főztem,
ha enne. Szólj az ápolónak, aztán neki is!
Semmi zöldet! Nem értem. Hogyha zöld, nem eszi meg. Komolyan fontolóra vettük,
hogy átfestjük az ételét. Elvégre miért is ne lehetne
lila az uborka?
Hm!
Bár lehet, hogy nagyobb korában összezavarná.
Hát, efelől semmi kétség! De nem csak az. Ahogy öregszünk, minden egyre zavarosabb.
És nálatok valamivel jobb a helyzet?
Tracey-vel? Viszonyítás kérdése. Jobb-e attól, hogy szóba áll velünk? Igen.
De közben egy szarrágó, undok kis tini-e, aki úgy bánik velünk, főleg velem,
mintha az ellensége lennék, és minden jó elrontója?
Igen! Inkább… Inkább hagyjuk is, oké?
Hogy ízlik a vacsora?
Tessék?
A vacsora, amit főztem, ízlik?
Igen. Ízlik a vacsora, amit főztél.
Köszönöm, hogy megfőzted a vacsorát.
Finom a vacsora, amit főztél. Ö, kombinált fogadást kötöttem, ez az utolsó.
Ezért mobilozom, dolgozom!
Egy olyan meccset nézel, amire fogadtál?
Ja. Mert, ö… A 413-asra tettem, 10 dolcsiból 270 lehet. Hm!
És ha nézed, más lesz az eredmény?
Ö… Köszönöm a vacsorát!
Még a tányérját sem mossa el.
Pörögtem!
Hm! Hm!
De jópofa!
A felsőd.
Ja, igen! Az egyik dobozban találtam a szobánkban.
Át kéne válogatnom őket, hogy kidobjam, ami már nem kell.
De, igen, ezt… Jó, hogy ezt megtaláltam!
Még mindig szereted. De koncertre már nem jársz, ugye?
Egy pár órát levezetek miattuk, ha szükséges.
John Mayerért?
Persze.
Ja, a család az család!
Hogyhogy nem alszol? Négyig fent voltál.
Ilyenkor indul a reggeli rutin. Jay a gyerekeknél is rosszabb,
de legalább eljuttatta őket az iskolába. Tracey ma sem reggelizett.
Egy kicsit aludtam azért, meg majd szundítok.
Ő azóta nem is volt bent nála!
Ki?
Ja, persze. Nem figyeltem.
Akkor én be is megyek apához. Csak iszom egy pohár vizet.
Szerinted ez nem fura? Hogy amint megjöttünk, minden felelősséget eldob?
A kávé még meleg!
Köszönöm!
Apa gyászjelentésén dolgozom, majd elolvashatnád.
Igen, ezt megértem. De ha neki nem jó,
akkor jöjjön ide valaki más, aki letanúzza!
Ez nagyon fontos lenne neki.
Igen, tisztában vagyok vele, de ez van, most már túl beteg hozzá.
Bármelyik percben meghalhat, szóval keressünk egy megoldást!
Igen, köszönöm! Jó, várok.
-Megjött Angel és Mirabellla! -Jó, megyek!
-Jó reggelt kívánok! -Helló! Jó reggelt,
köszönöm. Jól telt az éjszaka?
Igen, jól.
Remek. Ezt örömmel hallom.
Azért az összességében elmondható, hogy ezek a dolgok mindig, ö…
Helló!
Jó reggelt! Rachel, ugye?
Felöltözöl, és kijössz, hozzánk? Angel éppen vázolná, hogy szerinte hogy állunk.
Persze.
Kér egy kis kávét?
Szóval! Igen. A testvéreinek azt magyaráztam,
hogy Vincent állapota jóval előrehaladottabbnak
tűnik a tegnapinál. Nyilván nem tudnám megmondani,
mikor fog elmenni, mert a tippjeim pont annyiszor bizonyultak
tévesnek, mint helyesnek, és jó pár embert láttam már,
akik az apjuk helyzetében sokkal tovább húzták, mint gondoltam
volna. A lényeg, hogy készüljenek fel lélekben!
Egyre kevésbé lesz már tudatánál.
Beszéltek vele az elmúlt 24 órában?
Igen. Bár csak kicsit. Előfordult, hogy mondott pár szót válaszul valamire.
Összekevert valakivel, vagy olyasmit kérdezett, aminek nem volt értelme. Mintha
most is azt hinné, hogy sürgeti valamiféle határidő.
-Hm! -Ez jellemző szokott lenni, még akkor is,
ha utálják a munkájukat. Van, hogy az ember alig várja,
hogy nyugdíjba vonuljon, de ilyenkor meg hiányzik a megszokott
rutin, ami évekig megvolt.
Remélem, hogy ha szükségét érzik,
akkor most mindnyájan kihasználják az éber pillanatokat, és elmondják azt,
amit szeretnének. Ha akarják. Most lenne itt az ideje.
Ami a nyilatkozatot illeti.
Igen?
Senkit sem tudok rávenni, hogy idejöjjön, és így most még kilátástalanabbnak tűnik.
Igen. Igen, világos, hogy ez nagyon fontos önnek.
Neki. Tudom, mi történik, mi történhet, ha nincs meg. A mentők összetörték egy
barátnőm anyjának bordáit, miközben újraélesztették a békés távozás után.
Szegény nő ezek után három hétig agyhalott volt, tele zúzódásokkal. Apám nyilván nem
ezt akarja! Ha meghal, hagyjuk elmenni! Megérti, nem igaz?
Igen, persze. Értem.
De van, aki nem hívja azonnal a mentőket, amikor úgy tűnik,
hogy egy hozzátartozó elhunyt. Van, hogy nem biztosak abban, mit látnak,
és ez késleltetheti a hívást.
Értem. De mi van, ha valamilyen oknál fogva be kell mennünk a kórházba?
Én teljesen indokoltnak tartom ezeket a nyilatkozatokat.
De nem hitelesíthetem őket.
Igen?
Na, figyelj! Megértem, hogy nem akarsz bemenni hozzá.
Jó, én ott voltam négyig, most Christina van bent,
jól jönne a segítség, de mindenki máshogy dolgozza fel a halált,
nem fogom osztani az észt. Ez úgyis csak rád meg apára tartozik.
Arra viszont megkérnélek, hogy ne viselkedj tiniként,
aki titokban füvezik! Nem marad titokban,
minden bűzlik!
Még csak nem is apa miatt kérem,
pedig ő nem kérheti ki magának.
Magam miatt.
Arra kérlek, hogy tartsd tiszteletben a kérésemet,
és amíg itt vagyok, odakint cigizz!
Ennyi! Utána ez a te lakásod lesz, a te nevedre lesz írva,
azt csinálsz, amit akarsz! Ha csak alma lesz a hűtőben?
Az a te dolgod! Egész nap és egész éjjel betépnél?
Az a te dolgod! Most viszont,
ahányszor kimész rágyújtani,
gondolj arra,
hogy tiszteletben tartasz engem,
amit én értékelek. Oké?
Ja.
Bele se kezdj, most nem! Nem vagyok rád vevő!
Rachel!
Figyelj, szeretlek, Victor, de húzz a picsába!
Hívj, akit akarsz, csinálj, amit akarsz, őszintén leszarom! Legális, amit tolok.
Erről van szó.
Akadj le rólam ezzel a szarsággal!
-Mi a helyzet? Minden rendben? -Tudod, hogy megy ez! Igyekszik az ember.
Hát persze. Tudom én. Hogyne tudnám, tesó. Mondanám, hogy tedd le magad, de hát
-itt vannak a kicsik. -Á, ne aggódj!
Á, hamarosan ők is tolják, ne hidd, hogy nem.
Majd ők is rágyújtanak egy szálra. He?
-Reméljük, nem! Reméljük, nem! -Igen.
Szaros kölykök.
Gondoltam, kijövök kicsit levegőzni.
Könnyű megfeledkezni a külvilágról, tudod? Jó néha kijönni szellőzni.
Nem üldögéltem már itt régóta, talán évek óta! Pedig… Pedig jó,
már el is felejtettem.
Emlékszem, hogy sok időt töltöttem idekint,
itt üldögélve. Emlékszem, hogy jól jött.
Furcsa, mi mindent elfelejtünk, azt is, ami jó nekünk, például,
hogy tartsunk egy kis szünetet.
Hogy érzed magad? Gondolom, hogy nem egyszerű,
hogy Katie-vel most teljesen megszálltuk a területedet.
-Hát, ez nem az én területem. -Hát, dehogynem, vagyis, most még apué
és a tiéd, de lassan csak a tiéd lesz. Eltakarítom a cuccaimat, vagy kidobom,
vagy hazaviszem őket. Bocs, hogy ennyi ideig foglalták itt a
helyet, megszabadítalak tőlük.
Ö, nem zavar. Nem az én szobám, nem rám tartozik.
Engem zavar, és semmi okom sincs,
hogy itt tároljak mindent. Otthon is van hely. Túl sok is!
Mármint, elég lesz, ha megérkezik a második gyerek,
de Mirabella is épp elég eleven, nehéz elképzelni még egyet,
bár idővel biztos könnyebb lesz. Vagy hát legalábbis így tartják.
David már készen állna.
Te hogy gondolod?
Már micsodát?
Hát ezt! Te szeretnél gyereket?
Már ne haragudj, de tiszta hülye vagy! Ne vedd magadra, de megőrültél.
Hogy én?
Hogy érted, hogy megőrültem? Mármint, milyen értelemben?
Ö, nem is tudom. Lehet, hogy most ütött be a gomba,
amit toltál a Grateful Deaden, az baszó cucc.
Aha.
Jó, értem.
Tudod… Hm!
Tudod, azért ez nem olyan volt. Másoknak talán lehet, de…
Számomra sosem erről szólt, tudod?
-Hmm! -Hmm!
Oké, oké, én csak úgy mondtam, csak, ö… Betéptem, ennyi, hagyjuk! Ö, nem, nem, én
nem tervezek gyerekeket.
Semmi baj. Hidd el, sokszor megkaptam már ezt, csomóan úgy képzelték, hogy
nyakig sárosan veretem a mocsokban, pedig ezeken a koncerteken az emberek
odafigyeltek egymásra. Tényleg.
Mindenkit összekötött a zene szeretete, ami miatt az emberek összejöttek,
jóban lettek. Jót tett azoknak, akik nem érezték ezt máshol,
akiknek nem volt részük ebben, és maguknak kellett megtalálniuk.
Ja, hát voltak köztünk ilyenek is.
Azt hiszem, jobb lesz, hogyha járok egyet.
Hozok valamit enni. Van valami kívánságod, ami jólesne?
Nem, semmi, kösz!
Oké.
-Mindjárt jövök. -Jó.
Akkor majd gyere!
Dr. Robert Sanders rendelőjében azt mondták,
önök esetleg házhoz tudnának jönni.
Hát, az apám, az apám nagyon beteg. Haldoklik.
Köszönöm! Igen, és szeretne egy újraélesztést tiltó nyilatkozatot, de nem
tud bemenni. Igen! Tudatánál van. Mármint, nem állandóan, hospice ellátás alatt áll.
A doktor úr esetleg nem tudna?
Katie! Katie! Nagyon furcsán veszi a levegőt, valami nem oké!
Apu!
Rachel! Gyere, légyszi! Apu furcsán veszi a levegőt.
Apa! Apa! Hallasz engem? Hallasz, apa? Apu!
Apu! Nem sikerül. Nincsen… Nincsen… Nem reagál. Oké! Szerintem most. Szerintem
-hívnunk kéne a mentőket. -Istenem! Jaj, istenem! Ne,
ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne!
-Nem, nem! Angelt kéne hívnunk. -De hát, Chris! Oké! Oké!
Minden rendben.
-Minden rendben. Jaj! -Minden rendben!
-A kurva életbe! -Ez brutális volt. Mármint, én, én, én…
Nem is tudom.
Hát, kemény fickó az öreg, annyi szent. Nem lehet csak úgy leírni!
-Látom, ünnepelni készülsz. -Van rá okunk, nem? Nem véletlenül vettem
bort. Nem hittem, hogy az életre fogunk inni, de hát! Töltök neked is.
Ö, csak, csak egy keveset, Angel azt mondta, mindjárt itt lesz. Azért nem kéne
buliznunk, amikor ideér, még balszerencsénk lesz.
Angel. A halál angyala személyesen. Hajtsd fel! Egészség! Apura!
Lejött, hogy Angel mit sugallt, ugye?
Hogy ne hívjuk se őt, se senki mást. Várjuk meg, amíg biztosan nem lélegzik!
Vissza is megyek hozzá, megnézem, minden rendben van-e.
A halál angyala eljön érte, és elragadja.
Menj csak!
Előrenyomul, és jobb kézzel rádob a kosárra. Ez a támadás…
-Ne! Mit csinálsz? Hagyd már abba! -Muszáj, mindkettőre tettem.
Tök mindegy, válassz egyet! Ne kapcsolgass folyton oda-vissza!
Döntsd el, melyik a fontosabb,
és nézzük azt! Én így nem… Azt sem tudom, mi történik, csak váltogatsz ide-oda. Nem?
Ez igen! Szép manővert láthattunk Nigel Hayestől.
Megszerezte a labdát. De hogy csinálta? Testcselt alkalmazott, ahogy
Köszi!
-Korábban Gassertől is láttuk. -Ha rágyújtanál, ki kell mennünk.
De vajon időben oda fog érni? Á, vége a félidőnek.
Benyújtottak egy kérelmet.
De hát nézzük a meccset.
Ah! Akkor is kell.
Egyáltalán nem gond, ez a dolgom. Jó is, hogy hívtak, mert még a közelben jártam.
Fél óra múlva indultam volna Queensbe.
Nos, nyilván örülünk, hogy apu még velünk van, de ami azt illeti, amikor
akadozni kezdett a légzése… Én attól félek, attól félünk, hogy apu szenved.
Hogyne. Mirabella gyorsan felméri a terepet.
Ahogy nő a fájdalom, egyre nehezebb lesz csillapítani.
Ez biztos. Azt javaslom, hogy növeljük az adagot.
Csakhogy vékony jégen járunk.
Segíteni kell, anélkül, hogy megölnénk.
Ha Mirabella végzett, akkor úgyis elmondja.
De most már érti, miről beszéltem, ugye? Hívhattuk volna a mentőket. Meg is tettük
volna, ha nem normalizálódik a légzése. Szenvedett, tehetetlenek voltunk.
Értem, igen. Ezt szeretnénk elkerülni, hogy arra a köztes helyre kerüljön. Mind
azt szeretnénk, hogy békésen távozhasson. Mirabella éppen ezen
dolgozik. Ő majd megmondja, mennyi morfiumot adagolhatunk.
És ha ez megint bekövetkezik? De mi véletlenül többet adunk be a kelleténél?
Hát, szándékosan nem tehetik meg. A városban ez gyilkosságnak számítana,
és az ország jó részén is, hiába kérné maga a beteg is.
Erre csakis tévedésből kerülhetne sor, ha mondjuk valaki hibázna.
Ha az adagot nem megfelelően mérnék ki. Egy kicsivel nagyobb dózis
is halálos lehet. Nem tudom. De az emberek hibáznak,
mindig történnek balesetek, nem? Sajnálom, hogy fájdalmai voltak.
Nyilvánvalóan szörnyű lehetett ezt átélni, de az apjuk legalább önökkel van,
nem pedig a kórházban, és remélhetőleg ezután minden a lehető
legbékésebben fog történni.
A kibaszott halál angyala! Megmondtam, vagy nem mondtam meg?
Ő csak segíteni akar. Te faggatod folyton.
Tudom én. Így van. De eszemben sincs szándékosan túladagolni aput, mint ahogy
Angel célozgatott rá, csak nem akarom, hogy szenvedjen.
Készítsünk vacsorát, amíg itt a nővér!
Oké. Nem muszáj erről beszélgetnünk. Kérsz még bort? Még van benne két
pohárnyi. Meg van egy másik palack is, ha…
Nem kérek.
Rachel!
-Igen? Gond van? -Hogy van-e gond? Mondd meg te!
Hallod, ne kezdd már, jó? Kint cigiztünk, ahogy kérted.
Most pedig visszamegyünk a szobámba.
Szerinted ez nem fura? Mármint, kicsit visszás, nem?
Hogy itt egy random figura a házban, ilyenkor. Itt van egy idegen,
amikor apu bármikor meghalhat.
De hát nem random. Benjyvel már egy ideje járunk.
És attól, hogy te nem ismered, még nem lesz idegen.
És apu kedveli, más nem számít.
Oké.
Ö, oké.
Szerintem egy kicsit keményen bánsz vele.
Csak én vagyok rá hajlandó!
Nagyon ijesztő volt! Már azt hittem, hogy itt a vége, csak kapkodta a levegőt,
az arca meg… Hú, remélem, nem égett az agyamba.
Igen, most többet adtam neki, alszik. Nem tudom,
hogy magához fog-e még térni. Semmi baj, legalább így lassan hazamehetek.
Semmi baj, semmi baj. Katie pár órája nekiállt inni,
és tudod milyenek Rachellel, szóval…
A lényeg, hogy minden oké. Minden rendben van.
Újabb remek játékot láthattunk az ifjú titántól.
Ezt a fiatalt már senki sem tudja megállítani? Hűt, könnyen lehet!
Micsoda történet az övé!
Hátvédként már harmadik alkalommal címvédő a nemzeti bajnokságon.
Mi az?
Ah! Semmi, csak ö… Nem kéne, hogy elaludj itt nekem, mert így is van elég
-bajom. -Minden oké, nem fogok elaludni.
És ne emlegess egy lapon azokkal a picsákkal!
Ők a tesóim, csak én hívhatom őket picsának.
Jól van! De a tesóid megmondhatják, hogy hol cigizz? Ez a te
-kecód! -Figyelj, most semmi szükségem a balhéra.
-Oké! -Oké, css-css-css-css! Halkabban!
Jól van, de tudod, hogy ilyen nincs, ugye? Ugye tudod, hogy nem kell szót
fogadnod? Mindeddig te voltál, aki gondoskodott az apátokról. Most úgy
tesznek, mi… Mintha ők lennének itthon, bassza meg!
Jól van, elég, elég, halkabban, kérlek! Nem kell a… Miért kiabálsz?
Én csak arra célzok, hogy hol lakik a tesód?
Brooklynban? És hányszor jött ide? Havi egyszer, maximum, ha sokat mondok.
Ez kurva gáz, és te is tudod, hogy helyre kéne tenned!
A másik meg? Látszik, hogy azt sem tudja, hogy merre van arccal.
-Jól van. -Igen, látszik rajta. Igen, le tudom
venni. Látom másokon, ha kamugépek, vagy totál el vannak szállva.
Rád egyik sem igaz!
Itt nem veled van a gond.
Úgy tesznek, mintha tudnák, mit csinálnak, de nem tudják.
Oké?
Érted, amit mondok?
Igen.
Miután kilépett a parti őrségtől, Vincent beiratkozott egy
üzleti tanfolyamra, ahol beleszeretett a mögötte ülő,
halk szavú lányba. Ő lett a későbbi Margaret Dyson,
amikor egybekeltek '78-ban, és két lánygyermeket szült Vincentnek.
Margaret hosszas küzdelmek után '94-ben hunyt el mellrákban,
Vincent mindvégig támogatta. Három évvel, ö…
Három évvel később elvette Sarah Brodskyt, akinek lányát sajátjaként nevelte.
Sarah szintén Vincent előtt hunyt el, miután megvívta a saját…
Tudod, mindkettőtöknek van elég kaja, ha esetleg kijönnétek hozzánk.
Oké, kösz.
Hát, nagyon örültem.
Ó, már találkoztunk.
Nem is annyira régen.
Talán egy pár hónapja. Nem emlékszel?
-Nem, nem rémlik. Nem, nem emlékszem. -Ö, talán mert azóta nem jártál
erre. Ugye? Sok idő eltelt azóta, nem?
Pedig pont itt beszéltünk egymással. Vinnie-vel éppen meccset néztünk.
Bucks-Bulls.
Gyakran volt rá példa amúgy, sok meccset néztünk.
-Az jó. -Jó is volt!
Vinnie mindig szívélyesen fogadott.
Vártam, hogy találkozhassunk.
Volt, hogy meg sem szólaltunk, csak néztük a tévét. A meccset. Máskor meg dumáltunk.
Hülyeségekről. Az életről. Ilyesmiről. Az öregek általában ilyenek. Jó, nem mind,
de többnyire megértjük egymást. Vannak köztük bölcsek.
Néhányan azok, mások nem.
Vincentben ez már a legelején feltűnt. Amint beléptem ide, olyasmit is tudott,
amit én ki sem mondtam. Nem is kellett, én is ilyen vagyok.
Hát, ezek szerint jó viszonyban voltatok, ezt örömmel hallom. Hm!
Én is elég jól értek az emberekhez.
Van, hogy meg sem kell szólalniuk, hogy mindent tudjak, amit kell.
Legalábbis a lényeget.
Különösen akkor, ha valaki rám néz, de közben valójában átnéz rajtam.
Nem tudlak követni. Ha nem kérsz enni… Ö, én csak annyit mondtam, hogy van elég
mindkettőtöknek. Ha gondolod, be is vihetsz két tányérral.
Látod? Én látom, mit csinálsz, és, hát, egyértelmű volt, mielőtt megszólaltál
volna, amikor itt elmentem.
Szerintem félreérted a helyzetet.
Szart sem értek félre.
Semmit sem értek félre!
Mindent értek. Mé, még a… Ahogy az ételt kínálgatod,
az is kisajátítás. Fel sem merült benned?
Szerintem én többször ültem ennél az asztalnál,
mint ti ketten az elmúlt években.
-Vincent az apánk! -Az! De mégis ki vigyázott rá?
Rachel nem fog, ö… Ő sosem állna ki magáért. Pedig egyébként… Egyébként a jég
hátán is megélne, ez az egyik oka, hogy szeretem, de soha nem állna ki magáért.
Pláne veletek szemben! Mégis mit képzeltek?
Felfogtuk a lényeget. Köszi! Eleget hallottunk.
Ne, ne, ne, ne ne! Korántsem, mert akkor nem csinálnátok úgy,
mintha végig itt lettetek volna.
Mégis ki vitte ki az öregeteket a mosdóba?
Ki? Ki válogatta a gyógyszerét abba a hülye kis,
napokra osztott műanyag tárolóba ugyanúgy, ahogy anyám csinálta a saját apjának,
amikor ő haldoklott?
Jól van. Majd szólok neki én. Te pedig most már kimászhatsz a képünkből!
Idáig érezni, hogy piáltatok.
Ez a szerencsétlen lány etette. És amikor Vinnie már csak az almát fogadta
el, ki szeletelte fel, ki adta a szájába? A világon semmit sem értetek
-abból. -Rachel? Tüntesd el a képünkből a
kibaszott, részeg pasidat, vagy a tököm
tudja, kidet! Nem akarom, hogy itt legyen! Takarodjon!
Gyere! Gyere, Benjy, húzzunk innen a francba!
Elköszönnék Vincent-től. Megengeded? Elköszönhetek?
Ö, persze, hogyne!
Nem jössz be?
Inkább itt megvárlak.
Ó!
Köszönjük! Köszönjük szépen! Nagy segítség,
hogy minden este átjön erre a pár órára. Így egy kicsit kijöhetünk,
és szusszanhatunk egyet, tudja?
De az ember besokallhat a családjától.
Bo-bocsánatot kérek a korábbiért.
Feszült lett a helyzet. Biztos látott már ilyet.
Nem kell szabadkoznia. Akkor holnap ötkor?
Igen! Ö, hacsak addig nem történik valami. De akkor telefonálok. Olyan, mintha…
Nem is tudom. Meglátjuk, mit hoz a holnap, de, hát… Ö… Nem tudom, hogy még meddig…
Apu… Apu nincs jól.
Bocsánat! Bocsánat, tudom, hogy mennie kell.
Ö, ö, jól van, köszönjük, hogy itt volt! Holnap biztos találkozunk.
… A cipőjén
Ránéztem, és tudtam, Hogy a blues a mindene.
Skarlát begónia
Volt a hajába tűzve
Ránéztem, és tudtam, Hogy neki párja nem lehet.
Ö…
Rachel?
Rachel, mondhatok valamit? Megállnál egy pi…
Nem érdekel!
-De még nem is tudod, hogy… -Akármit akarsz is, nem érdekel!
-Jó, én csak azt akarom, hogy… -Oké, ide hallgass! Felesleges bármit is
mondanunk, nem kell beszélgetnünk, oké? Csináld, amit kell, aztán végeztünk!
Elfelejthetsz, addig meg szépen békén hagyjuk egymást.
Nem gondolnám, hogy ez a helyes hozzáállás.
Most nem te vagy a lényeg!
Nem, egyikünk sem, itt most csak az apánk számít!
Á, a "mi" apánk, nahát!
-Miért? -Akkor hivatkozol rá „apánkként”, amikor
akarsz tőlem valamit. Amúgy meg mindig csak a te apád!
Ne légy nevetséges!
-Mi folyik idekint? -Hát, bocsánatot szerettem
volna kérni, de mint láthatod…
Ó! Bocsánatot akartál kérni? Dugd fel!
Ez igen! Szép! Csapkodod az ajtót, miközben apu haldoklik, elkényeztetett
-picsa! -Te!
Hé! Hé! Nem! Nem! Nem! Elég ebből!
Na, ide hallgass, Rachel! Most már…
Nem tudsz te semmit! Szétbaszom a fejedet!
Mit? Mit nem tudok? Hogy mit baszol szét? Szétbaszod a fejem?
A fejedet!
Egy lecsúszott suttyó vagy, ennyi! Egy kis pióca! Egy csóró, mamahotelező! Semmit
sem értél el! Na, most mi lesz? Pattogsz még?
-Hagyjátok abba! -Elég! Elég volt!
Utállak benneteket! Mindketten seggfejek vagytok, hülye gyerekek!
Christina, most meg hova mész?
Szia! Csak összepakolni ugrottam ki, apu jól van.
-Miért pakoltál össze? -Egy időre hazamegyek.
Ö-ö, késő van!
Szerintem jobb, ha nem vagyok itt. Ha történne valami, szólj, és visszajövök!
De hát történni fog valami, te is tudod.
Christina, nem tudom, mit vársz tőlem. Látszik, hogy nem bírunk együtt
megmaradni. Pedig azt hittem, te meg én jók vagyunk! Mindenesetre Rachel itt
lakik, te meg messze, szóval logikus, hogy én lépjek le.
Bocs, de apu meg fog halni, te meg nem leszel itt, és a végén még én leszek a
hibás. Már bocs, de nem akarom, hogy elmenj! Szeretném, ha találnánk egy
megoldást, valami opciót, hogy kijöjjünk egymással, legalább erre a kis
időre!
Én azt hittem, minden oké kettőnk között. Szóval ez meglepett.
Katie! Dühös voltam. Felhúztam magam. Hagyd, hogy reagáljak, oké? Megijedtem.
Na, üljünk le! Mind a hárman.
Az ajtót addig nyitva hagyjuk. Szóval halljuk, ha lesz valami.
Nem is tudom.
Meg fog halni, miközben beszélgetünk.
Hm! Nem, azt nem hinném.
Pláne nem úgy, ha közben hallja a hangunkat.
Szerintem nem fog idejönni.
Szia!
Katie egy ideje már írja apu gyászbeszédét.
Értem.
Vacsoránál elkezdte felolvasni, és miközben hallgattam, azon gondolkodtam,
hogy mindnyájan máshogy emlékszünk rá. Hogy milyen ember, hogy milyen volt, hát,
mindegyikünkkel. Mindenkit ő nevelt fel, de nem egy időben. Másmilyen életünk volt,
hiába ugyanott nőttünk fel. És ti elköltöztetek,
mielőtt én tizenéves lettem volna, szóval logikus, hogy mások vagyunk.
Bocsánatot kérek azért, amit mondtam. És egyikőtöket sem utállak.
Egyikőtöket sem tartalak seggfejnek. Csak dühös voltam.
Megijedtem. Nem akartam,
hogy így alakuljanak a dolgok.
Bocsánatot kérek.
Jó, értettem. De nem te voltál a gond.
Úgy értem, semmi baj. Ö, nem kell bocsánatot kérned, de azért elfogadva.
Igen. Semmi baj, Christina, elfogadjuk a bocsánatkérést.
Bocsánat, hogy belekeveredtél ebbe.
-Hát, ö… -Én is bocsánatot akartam
kérni, mielőtt elszabadult a pokol.
Pontosan miért?
Hát, egyrészt azért, amiért beszóltam az alma miatt. Nem tudtam, hogy apának volt,
bocsánat! Ha tudtam volna…
És ettől minden más lett. Az alma kellett, és mindent tudsz.
Ez csak egy része. Az egyik, amit rosszul gondoltam.
Volt más is?
Persze.
Hm!
Már eleve úgy jöttem ide, hogy ez a te lakásod.
Francokat! Ez a tiétek is. Ö, én is tudom, ti is, szóval…
De te laksz itt, apu rád hagyja.
Jól van, most már másodjára hozod fel. Miért?
Mit akarsz ezzel? És te is említetted. A ház előtt, szóval most mi van?
Semmi! Csak ha apu meghal, a lakás a tiéd.
Á, és én erre pályáznom. A lakás izgat?
Bocsi! Csak, ne emeljük fel a hangunkat, mert hallanunk kell, ha történne valami,
oké? Szerintem senki sem akart célozni semmi másra az objektív tényeken kívül.
Mert mik a tények?
Nézd, Rachel! Tudjuk, hogy fontos neked apu. De ez a lakás sokat ér. Ne
kerülgessük a témát! A városban nincs még egy ilyen hely. Kéne, hogy legyen, de még
sincs. Ami nem baj! Örülök neked. Legyen a tiéd!
Hát, akkor faszom. Nem kérem.
Most mi lesz?
-Ne butáskodj! Miért mennél máshová? -Azért, mert akkor
végeznénk, és nem lenne több ilyen.
Jaj! Ennek se füle, se farka. Christina! Elmagyaráznád, mi folyik itt?
Én sem értem.
-Ne játsszátok már a hülyét! -Kapd be!
-Hé, hé, hé, hagyjátok abba! -Na tessék!
Odabent minden oké.
Azt hiszem, Rachelt az érdekli, hogy apu halála után mi köt össze minket.
Ne… Nem minket. Mármint, Ti egy csapat vagytok. És hát… A te eseted más,
Christina. Több ezer kilométernyire laksz. Ott van a gyereked, lehet, hogy még
párszor lebabázol. Neked ott az életed, amit nem a városban képzelsz el.
Vagyis csak a Katie-vel való kapcsolatod izgat?
Ó, a faszt! Nem. Te legalább úgy teszel, mintha lenne bennünk valami közös!
Látod? Pont erre próbáltam célozni. Mindnyájunknak megvan a története, de nem
ismerjük a másikét, csak azt hisszük! De lehet, hogy… Hogy… Hogy csak… Hát… Persze,
lebabázhatok még, ami rohadt csúnya megfogalmazás amúgy.
-Azt csinálják! -Nem, ez a lebabázás. A hideg kiráz tőle!
Tök mindegy, tudod, hogy hogy értem!
Oké, mielőtt bővíteném a családomat, már ha egyáltalán akarom, vannak még dolgok,
amikre sort kerítenék.
Ó! Például? Mire kéne még sort kerítened? Mármint, minden tökéletes. Én
is tudom, mindenki tudja! Gondoskodsz róla, hogy tudjuk.
Te így gondolod? Így gondoljátok? Ez jár a fejedben,
amikor például képeket küldök Mirabelláról?
Katie!
Benned ezt a benyomást keltem?
Na, basszus! Hűha! Basszus! Én egyáltalán nem ezt akartam, én… Én… Nem.
Várj! Ne, ne, ne haragudj,
én, ö…
Egyáltalán nem akartalak megbántani,
oké? Én, ö…
Azt hittem, hogy ez amolyan közmegállapodás,
mert sose hallom, hogy panaszkodtál volna.
"Mirabella nem eszi meg a zöld cuccokat", max ennyi! De… Félreérthettem!
Figyu, én… Én meg sem szólaltam!
Mire szeretnél sort keríteni, mielőtt több gyereket vállalnál?
Azt reméltem, hogy esetleg létrejöhetne kettőnk között egy kapcsolat.
Ah!
Ez nagyon kedves tőled.
Tényleg!
Bár azt hittem, hogy van közöttünk kapcsolat.
De felszínes.
Most erre mit mondjak?
Figyelj!
Hagyjuk is, jó? Teljesen más emberek vagyunk. Ti ketten legalább igazi
-testvérek vagytok, ugyanaz az anyátok… -És az apánk.
Na ne mondd! Én is tudom! Oké? De valahol az én apám is! Ezt akartam mondani. Ő az
-én apám is, ugyanannyira, mint a tiétek. -De neked volt egy másik apád is.
Akit még csak nem is ismertem! Aki meghalt, amikor négy voltam, baszki.
Attól még az apád volt, ugyanúgy, ahogy Vincent a miénk.
Ja, már értem.
Szóval erre ment ki ez az egész.
Őelőtte nekem nem volt semmilyen apám.
Oké?
Ennek melyik része nem világos?
Nekem ő ugyanúgy apu volt. Vagyis az én apám az az ember,
aki jelenleg kurvára haldoklik, tudod?
Nekem ő az apám. Ő az én apám. Oké?
Tudom. Tudom, nem is azt mondom, hogy nem, csak hát…
Css!
Az, hogy nem panaszkodom, még nem jelenti, hogy minden tökéletes.
A maradásom oka ő volt, nem a hülye lakás.
Úristen!
Sikerült kerítenem valakit. Egy orvost, hogy letanúzza a papírt.
-Az jó. -Bocs, éppen nyújtasz.
Ja, maradj, máris végzek.
Töltsek egy kávét?
Aha.
Csak az a kérdés, hogy apu magánál lesz-e, amikor jön.
Igen, az necces lehet. Az éjjel nem nagyon mondott semmit.
Párszor motyogott, de egy szavát sem értettem.
Én sem. Szerinted adhatok neki kávét?
Jó, akkor inkább nem. Csak egy kicsit kéne magához térnie. Szerintem menni fog neki.
Finom a kávé, köszönöm.
Bocs az esti miatt. Elfajult a dolog.
Sajnálom.
Valami viszont leesett tegnap, miután mind együtt beszélgettünk.
Butaság. Csoda, hogy korábban sosem jutott
eszembe valamiért.
Rachel anyja is meghalt, mint a miénk.
Apu mellett ez is közös bennünk. De sosem beszélgettünk erről Rachellel.
Te még kicsi voltál.
Igen. De ti is. Túl fiatalok voltunk, hogy rendesen szót ejthessünk róla.
Itt van az orvos. Befe-mefen-néfél afad-difig
afa szofo-jáfá-bafa?
Kér egy kávét? Most főztem. De van víz vagy gyümölcslé is. Apa ebben a szobában
van. Ö… Az ápoló csak háromkor jön majd, de remélhetőleg felkel. Apu? Apu, hogy
-érzed magad? -Christina vagyok. Ő az apánk, Vincent.
Ö… Szerintem húzzuk meg a kart, és akkor apu megnyomhatja a gombot, hogy
-felülhessen. Igen. -Elbóbiskolt kicsit. Pihen,
pedig korábban mondott pár szót.
Máris hozom.
Parancsoljon! Ezt a dokumentumot készítettem elő.
Ö… Az internetről töltöttem le, remélem,
hogy megfelelő.
De ha nem,
akkor semmibe sem kerül
keresni egy másikat.
Hát, túlspiláztam. Csak azt nézte meg, hogy él-e még.
550 dolcsit fizettem tíz percért. Ezt én is elviselném!
De túl vagyunk rajta. Mondd neki, hogy muszáj! Ez nem vita tárgya.
Ebben a helyzetben nem lehetek én a gonosz! Meg a rossz anya!
Így is van éppen elég bajom. Itt is én vagyok a rossz zsaru! Nem értem,
hogy hogy válhattam mindenki számára én a mumussá! Én nem ilyen vagyok.
De senki sem hagyja, hogy önmagam legyek.
Semmi, hagyjuk is! Oké. Hadd csinálja Tracey,
amit akar! Nem éri meg. Majd beszélünk.
Jaj, hát mégis ki ez a jó kisfiú? Sőt, nagyfiú, nem? Úgy folyik a nyálad,
mint a nagyfiúknak! Bizony! Na, ki ez a jó kutya itt,
hah? Mennyit szokott? Annyit zabál, mint egy ló, gondolom!
Hahó! Igen! Köszi! Pontosan. Egyébként nyithatnál korábban is.
Mi ez a tízórás szarakodás, hah? Ezért egyre szarabb ez a környék.
Nyithatnék egy saját mariskaboltot. Non-stop nyitva, semmi baszakodás,
mindenki fogja a motyóját, aztán tipli van!
Nagybani spangli, hah? Jól van,
tesa. Eszemben sincs bizniszelni,
szóval ettől ne félj!
Jó reggelt!
Ó, helló!
Mi a helyzet?
Ö… Minden rendben.
Az jó. Az jó. Most jöttem ki az apjuktól.
Szóval sikerült tető alá hozni a nyilatkozatot?
-Igen. Igen, reggel kijött egy orvos. -És az apjuk alá tudta írni?
Mármint felfogta, hogy mi történik?
Igen.
Ez meglepő. Persze, örülünk.
Azt kezdtem mondani a testvéreinek, hogy tudom, nehéz ezt hallani,
de nagyon váratlanul érne, ha az apjuk még egyszer magához térne.
Hála az égnek, úgy tűnik, hogy nincsenek fájdalmai.
Ami a továbbiakat illeti, baj esetén Mirabellával igyekszünk
a leghamarabb jönni, és megtenni minden tőlünk telhetőt,
de vannak kérdések, amikre nem lehetnek válaszaink.
Például, ha észreveszik, hogy elment,
akkor jegyezzék fel az időpontot! Nyilván nem szükséges másodpercre
pontosan, ez egyértelmű. Saccolják meg!
Válasszanak egy percet, amint lehet! Lehet,
hogy előre eldönthetnék,
hogy baj esetén ki mit csináljon.
Hogy ki telefonáljon,
ki rögzítse az adatokat.
Szükségük lesz egymásra. Szerencse, hogy hárman vannak.
Mintha ön szerint már a végét járná.
Mintha most már bármikor elmehetne.
Jó, de nem ez volt tegnap is? Már ne haragudjon, de tudjuk, hogy haldoklik,
szóval levágtuk. Ön azt mondja, semmit sem tudni, de azért amikor jön, akkor azt
tolja, hogy itt a vége. Mindennap. Én nem akarok a tesóim nevében beszélni, de engem
-azért megvisel, tudja? -Mindennap mondja. Már
sokszor kellett búcsúznunk.
-Ez az, például tegnap is, ugyebár. -És ma is.
-Ja. -Sajnálom, ha vészmadárnak tűnök.
Természetesen nem ez a szándékom.
De az a helyzet, hogy tényleg közeleg a vég. Ezért is vagyok itt.
Tudjuk. És sokat segít. Őszintén mondom, hálásak vagyunk.
Csak hosszúra nyúlt az éjszaka.
Már nem bírtam tovább. A tag minden egyes nap elmondja, hogy meghal. Ez amúgy
-sem könnyű, de ő még rátesz egy lapáttal. -Igen. Tudom.
"Ö… Jó reggelt! Az apjuk meg fog halni. Kérhetek egy kávét?”
Belétek mégis mi ütött?
Ne, ne haragudj! Jobb lenne, ha kussolnék.
Nem, igazad van. Egy kicsit lehetne változatosabb, mondhatná, hogy apu
mindjárt zsonglőrködik. Csak hogy lássa, figyelünk-e.
Zsonglőrködik?
-Ja, mondhatna valami váratlant. -Ö, de miért pont ezt?
Apu nem tud zsonglőrködni.
Csinálhatná azt az érmés trükköt!
-Tényleg! -Oké! Hát!
Igen, igen, igen!
"Az apjuk most már bármelyik pillanatban eltüntethet egy érmét.” Na, ez tetszik,
-ez, ez, ez máris jobb lenne! -Be vagy tépve. De egyetértünk.
Bemész hozzá egy kicsit?
Csak ha akarsz! Nem erőltetem, de ha szeretnél ott lenni vele,
velünk vagy nélkülünk, ugye szólsz?
Jó, akkor visszamegyek én. Szólok, ha bármi történne.
Ha eltűnőben lenne egy érme!
Nem szeretném, ha apu halálával megszakadna a kapcsolatunk.
Mert milyen kapcsolat van köztünk?
Hát, milyet szeretnél?
-Nem. Vedd fel a telefont! Tracey! -Támadással próbálkozott, de nem járt
sikerrel. Tim Bennett szinte azonnal leszerelte Jimmie Huntot.
Erről beszéltem!
Bennettnél sem marad sokáig a labda.
Mallory szerint Bennett túlságosan is erőszakosan támadott, ami számára
láthatóan egyáltalán nem jelentett gondot, de igazából én is ezt a fajta
proaktivitást szeretem látni a játékosoktól. Elvégre nem semmi passzt
adott közvetlenül utána. De ha már itt tartunk, szerintem egy ponton kénytelenek
-lesznek változtatni a… -Nem érdekel, hogy
ebédeltél! Tracey! Én ezt… Tracey!
Tracey! Ide hallgass! Kérlek, hagyd abba, és hallgass végig!
Nem, ne csináld! Tracey, még egyszer megkérlek, ne! Tracey!
-Egy kis tányérral sem kérsz? -Nem, tényleg nem vagyok éhes.
Tudom, fura, de elvileg így kell.
Jó, nem baj.
Tényleg ne csináljak semmit? Én itt folyton éhes vagyok.
Igazán?
Nem akarsz pihenni? Leválthatlak.
Nem, kösz. De ha szeretnél bent lenni nála, ülhetünk bent együtt is. Én nem
-bánom, úgyis olvasok neki. -Nem.
Nem akarok, mert van mit csinálnom.
Nem tudod, Rachel hova ment?
Mm-mm.
Christina?
Christina!
Igen?
Ó! Ja, hogy itt vagy.
Igen.
-Csak szusszantam egyet. Mi az? -Semmi. Szusszanj csak! Minden rendben.
Meghalt?
Dehogy! Dehogy, egyből kerestünk volna, hogyha baj lenne!
Értem, csak fura, hogy itt üldögélsz.
Katie főzött, ha éhes vagy.
Aha.
Tényleg fura az egész.
Éppen csak szusszanok egyet, mielőtt visszamennék apához.
Oké.
Jó.
Én megnézem az eredményeket, tizenhatszoros kombóm van.
Úgyse lesz belőle semmi, de ki tudja?
Minden oké?
Jól vagyok.
Oké.
Tessék! Neked adom.
Köszönöm!
Ja. Hát, nincs mit.
Szia, apus! Ö… Szóval jelenleg a Clippers +125-ön áll,
a Bills -200-on, a Titans -145-ön, a Vikings -900-on,
a Mets -115-ön, ö… Az Eagles -220-on,
szóval húsz dolcsiból akár 724 is lehet!
Durva, nem? Ö…
Szép jó napot! Jöjjön csak!
Hogy van ma? Az édesapjuk.
Hát, ö…, Hát, még köztünk van. Egyelőre kitart.
Nem kér enni? Főztem levest.
Ö… Nem? Kávét se hozzak? Hát jó.
De szóljon, ha meggondolná magát! Elszaladt velem a ló!
Pont most készülsz fürödni? Igen, a kacsával, és még kivel? Bubi is lesz?
De rendes apukád van!
Fröcsköld le helyettem is, jó?
Szia-szia! Szia!
Nem akarok zavarni. Nem, semmi, semmi, minden rendben van, csak,
csak hallani akartalak, honvágyam van.
Úgy lesz. Köszi!
És kilégzés.
Figyeljünk arra, ahogyan ülünk!
Ne feledjük, a meditáció alapja, hogy a testünkre tudatosan figyelünk.
Minden mást pedig…
Mi a helyzet, Rachel?
Minden oké!
Apád hogy van?
Még bírja.
Még él.
Az jó.
Jó.
Tudod, hogy ö… Mit kellene mondanom neked, ugye? A füvezéssel kapcsolatban.
Vegyük úgy, hogy megtettem, oké?
Jó jó. Kösz!
Naponta hányszor csinálod?
Amikor csak tudom. Ritkán van rá időm, pedig sokat segít.
Nincs kedved beszállni?
Kösz, majd kipróbálom, ha felnőnek a gyerekek, és elköltöznek.
Nem tudom, mit írjak még.
Szerintem kérdezd meg Rachelt!
Tényleg?
Nem zavarok?
Ezt az izét írom, apu gyászbeszédét. És jól jönne a segítséged.
Micsoda passzt láttunk!
De én értek az ilyenekhez.
Hát én sem.
"Vincent a városi adminisztratív hivatalnál
dolgozott. Felügyelő volt, amikor 32 év után visszavonult,
mindenki szerette. Vincentre úgy fognak emlékezni,
mint szerető apára, jó barátra. Melegszívű és vicces volt,
és rajongásig szerette a Jetset. ”
Ennyi?
Egyelőre. És tudom, hogy az egész nagyon száraz, de nem tudom,
hogy foglaljam össze pár szóban az életét.
Amúgy ügyesen megoldottad. Ö… És nem tudom, ki olvasgatja ezeket.
Ha ismerted az illetőt, mindegy.
Ez inkább amolyan iktatás. Annyi a célja, hogy ez a személy létezett, ha bárkit is
érdekel.
Figyelj, én nagy tétben fogadnék, hogy bármit írhatnál, senkinek se tűnne fel,
tudod?
Elvett pár őrült libát, felnevelt pár őrült libát.
Kösz.
Jó, komolyan veszem! Ö… "Vincent, ö… Szerette a Jetset.”
Igen, ez megvolt.
Ö… És szívesen nevetett minden baromságon. Ö… Csípte a régi filmeket,
a bakelitlemezeket. Ö… És, ö… Időnként, időnként, ö… Betelefonált a rádióba,
hogy helyre tegye őket. Ö… És jól felhúzta magát.
Ö… Leüvöltötte a fejüket, bár maga se tudta, hogy miért.
Vincent csomó mindent leszart, amit az embernek tényleg csak le kell szarnia.
"Csomó mindent leszart, amit az embernek tényleg csak…" Hát, ez igaz.
-Csak igazat mondtam! -Tudom. Érdekesebb, mint amit én
írtam. De ez sem több felsorolásnál.
Ennyi telt tőlem.
Emlékszem, hogy miután Sarah meghalt, te, Katie, elmentél a főiskolára.
Vagy az korábban volt? Biztos, hogy nem voltál itt. Rachel, te meg…
Te meg sokat eljártál itthonról, szóval nem volt ritka,
hogy apuval kettesben maradtunk itthon esténként.
A tanulásban nem kellett segítenie, és értitek, hát még gyászolt,
de megnéztünk egy filmet néhanapján. Vacsora után. Vagy egy sorozatrészt,
és ez valamiért gyakran eszembe jut. Mert olyan jó volt.
Na, egy este viszont nagyon felhúzta magát azon, amit láttunk, már nem tudom,
hogy min, csak hogy valaki meghalt. És meg akarta magyarázni nekem,
hogy annak a halálnak, amit láttunk, semmi köze sincs ahhoz,
amilyen az életben, és, hogy a könyvek, a filmek meg minden,
ami megpróbálta bemutatni a halált, ahogy képekbe vagy szavakba
akarják önteni, elhibázott.
Hazugság. Mint az… Az, amit éppen néztünk,
az… Nem emlékszem, mi volt.
Egyetlen módja van, hogy jellemezzük valaki életét,
egy módja van, hogy értelmezhessük őket,
hogy mit csináltak, hogy kik voltak, hogyan szerettek, és hogy milyen…
-Mi a baj? -Ö… Semmi! Az apjuk
alszik, csak lejárt a munkaidőm.
Ilyen nincs.
-Basszus, azt hittem, van valami. -Én is.
Ilyen tényleg nincs. Cafatokban lógnak az idegeink, így megőrülünk.
-Megyek, kikísérem Alijant. -Mi? Ne! Várj, várj, várj már egy
percet! Ne hagyj lógva, benne voltál a… Mit mondott apu a halálról?
Tényleg!
Csak annyit, hogy egyetlen lehetséges módja van annak,
hogy a halálról beszéljünk, a hiány. Mert minden más csak káprázat.
Jól van. Oké.
Vagyis lényegében ne írj semmit!
Inkább arra akart kilyukadni, hogy nem tudhatjuk, milyen ember volt,
amíg meg nem hal. De szerintem életükben is megismerhetjük
az embereket, nem?
Ja! Lehet, ö… Hát, hát, a jelen kiadásunkat.
Érted, hogy…
Semmi közöm hozzá, de hallom, miket küzdesz Tracey-vel, de ne feledd,
hogy ez csak átmeneti. Mert hát tini. Te is tudod. Szerintem apus arra célzott,
milyen az egész. A teljes kép. Tudod? Hogy folyton változunk.
Más emberek is lehetünk.
Érted? Sokfélék.
Értem.
Ezt könnyű elfelejteni Tracey-vel. Olyan, mintha örökre ilyen maradna.
Dehogy. Később is elkényeztetett lesz, de már másféleképpen.
Jó vagyok.
Igen. Az vagy.
Bocs, hogy nem voltam itt. Hogy nem segítettem. Tudom, hogy kemény volt.
Semmi baj.
Én élveztem.
De kösz.
És remélem, hogy nem költözöl el.
Miért?
Mert szeretném, ha a családban maradna a lakás.
Ne menjünk be apuhoz? Mind együtt!
Gyertek! Menjünk be!
-Nézd, kik vannak itt! -A lányaid.
Szia!
-Szia, apu! Itt vagyok. -Fel.
Tessék, apu?
Nem értettem. Valami nem jó?
Megismételnéd?
-Szerintem szeretne felülni. -Tényleg?
Apu!
-Vigyázz a festésre! -Még ne!
Oké.
-Úristen! -Lányok! Lányok!
-Biztos, hogy ez jó ötlet? -Csak lassan, lassan!
-Oké. Óvatosan, jó? Vigyázz a lábára! -Minden rendben, nyugalom!
-Vigyázz! -Így ni. Rögzítve van? Nem, oké.
-Vigyázz! Tartsd egyenesen! -Oké.
Oké.
Viszünk már, apu!
-Oké! Oké! -Oké.
Jól van. Haladunk.
Ó!
Oké. Jól van.
-Szerintem a székébe akar ülni. -Igen? Jó ötlet ez? És ha
el kell vinnünk valahová?
De hová?
-Oké, legyen! -Jól van.
Jól van.
-Hozom. Tessék! -Így jó lesz.
U, u, u, u.
-A cucc? -Nyugi, hozom!
Várj csak! A monitort hozzátok ide! A monitort.
-Jó, várjunk! -Ö… A lába!
Megemelem a lábadat, jó, apu? Így!
-Oké. -A fék. Nehogy elguruljon!
Rögzítsétek!
-Jól van. Akkor egy, két, há! Most! -Most!
Oké. Oké, oké, oké.
-Jól vagy, apu? -Gyorsan visszateszem.
-Az meg kihúzódott! Oké. -Oké.
Oké. Jó. Megvan.
Köszi szépen!
Jaj, istenem!
Így ni.
-Megvan? -Igen. Jó, be van dugva.
Máris pumpálja az oxigént.
Jó!
Szia, apu!
Na és most? Bárcsak adhatnánk neki enni!
Csak legyünk együtt! Megnézhetnénk valamit közösen!
Ö… Apu, a Titans miatt buktuk a pénzt, de attól a Billst még megnézhetjük!
-Ö… Szeretnéd? -Tessék, apu!
-Fordítsd meg, Christina! -Jó, jó, jó.
-Oké, oké. Hé! -Üljünk mind oda, apu?
Ez rémes lett!
Jaj, apu!
Lányok, kérlek, egy kicsit…
Ez a hang.
Jaj! Apu! Apu! Ne csináld!
-Jaj, ne, ne, ne, ne, ne! -Ne! Ne, ne, ne! Majd én! Hadd álljak fel!
Még… Még van bennem némi szufla.
Jól van, ne bámuljatok már így rám! Eleget heverésztem.
Ó!
Hát, köszönöm, hogy próbálkoztatok, de…
Tudjátok, Rachel a testvéretek.
Ő is az én lányom.
Nem úgy neveltem, mint a sajátomat, pedig az enyém.
Ha a vérnek lenne bármi jelentősége, más apád lett volna. Olyan,
mint amilyen nekem volt. Az én apám egy szarházi volt.
Tudjátok, hogy megy ez. Az ő fia voltam, de ő sosem volt az apám.
Katie, fogalmad sincs, mennyire fontos vagy Rachel számára.
Hogy mennyire felnéz rád. Amikor elmentél továbbtanulni, hát,
én még sosem láttam őt olyan szomorúnak. Jó, kivéve, amikor az anyja megbetegedett,
és meghalt.
És csak vártam és vártam, hogy egy nap majd mindketten rájöttök,
miért veszekedtek.
Azért, mert hasonlítotok. Ha már nem leszek,
szeretném, ha próbálkoznátok.
Mert lehetne jobb a viszonyotok. És jóban lesztek,
miután meghalok,
mert ez összehoz benneteket,
biztosra veszem.
Christina!
Tudom, hogy nehéz volt neked.
Hallottam, amit arról mondtál, amikor együtt tévéztünk.
És egyedül akkor szántam rád igazán időt. Senki más nem törődött veled.
Ezt végtelenül sajnálom.
Csak hát, tudod, attól a pillanattól, hogy felálltál,
már nem is volt szükséged senkire. Téged egyedül lehetett hagyni,
és amikor anyád meghalt, azt is átvészelted, pedig tudhattam volna,
hogy ez képtelenség, hogy neked is hiányzik,
de én annyira szenvedtem, hogy fel sem tűnt.
Aztán megint szerelmes lettem, és…
A te kislányodnak nem kell majd vágyakoznia. Mert látom rajtad,
hogy mennyi szeretet van benned iránta és David iránt, és a többiek iránt,
ha úgy döntesz, vállalsz még gyerekeket, és ezért hálás vagyok. Köszönöm,
hogy jobban csinálod, mint én. Hogy többet adsz nekik.
Imádom ezt a várost!
Rajongással tölt el.
A csótányokhoz és a gazhoz hasonlóan valahogy mi is megélünk benne.
Nagyon fog hiányozni minden szellem és minden emlék, amit a környékről őrzök.
Belőlem is csak emlék marad.
Elárulom, hogy volt még egy szerelmem
a két anyátokon kívül. Nagyon fiatal koromban,
amikor a parti őrségnél dolgoztam.
Úgy hívták, hogy Bliss. Tudom, de Írországban gyakori név, és ír volt.
Queensi lakos. És csakúgy, mint ti, lányok,
meg az anyáitok, ő is talpraesett volt.
Egészen addig nem ismertem még Blisshez foghatót. Őt sokkal több minden
érdekelte, mint bárki mást, akivel előtte találkoztam. Meg utána is.
Érdekesnek találta az életet, a világot és az embereket.
És megrészegített. Nem tudtam betelni vele.
Én is úgy akartam látni, mint ő, én is így akartam szemlélni a világot.
Aztán besoroztak.
És mire végeztem a seregben, megritkultak a levelek, és hát, elszakadtunk egymástól.
Mi több, már nem is találkoztunk egymással többé,
leszámítva egy alkalmat. Külön baráti társasággal voltunk,
és összefutottunk. Akkor azt mondtam neki, hogy:
"Helló! ” Ő meg: "Szóval még emlékszel rám? ”
Mi… Mire én: "Hát persze! Te változtattad meg az életem!”
Erre elmosolyodott.
De ha… Ha van bármi, amit megbántam, az… Az az, hogy gyakrabban… ki…
Ki kellett volna fejeznem az érzéseimet. Ne várjatok tanulságot! Én…
Mindenki megbán valamit a halála előtt.
De… Én…
Mindössze a szeretetet hagynám meg nektek.
Mert a szeretet volt az, ami megváltoztatott.
Apu!
Azzá tett, aki vagyok.
Apus!
-Apa? -Apu!
-Jaj, ne! -Apa! Apa, apa!
-Apu? -Apa!
-Ne, ne, ne, ne, ne, ne, ne! -Apu!
-Apu, apu! Apa! -Apu!
Apa!
RÉSZVÉTÜNK
HALOTTVIZSGÁLATI BIZONYÍTVÁNY
Apu meghalt.
Öt kacsa egy nap úszni ment
A dombon túl jó messzire
Kacsamama mondta: háp, háp, háp
De csupán négy kacsa jött meg hát
Négy kacsa egy nap úszni ment
A dombon túl jó messzire
Kacsamama mondta: háp, háp, háp
De csupán három kacsa jött meg hát
Három kacsa egy nap úszni ment
A dombon túl jó messzire
Kacsamama mondta: háp, háp, háp
De csupán kettő kiskacsa jött meg hát
-Két kacsa egy nap úszni ment -A hazai csapatnál a labda. Bennett az
idei húzónév, ezen nincs mit szépíteni. Az elmúlt három meccsen zsinórban pontot
szerzett. Ezúttal sem okoz csalódást. Erőn felül teljesít azért, hogy…
A dombon túl jó messzire Kacsamama mondta: háp, háp,
háp De csupán egy kacsa jött meg hát
Egy kacsa egy nap úszni ment
A dombon túl jó messzire
Kacsamama mondta: háp, háp, háp
De egyetlen kiskacsa sem jött hát.
Mi a helyzet, Rach?
Hallottam, mi történt. Ö… Részvétem.
Mi újság, hogy viseled?
Jól.
Minden oké.
Kösz, Victor!
Szegény kacsamama úszni ment
A dombon túl jó messzire
Kacsapapa mondta: bíp
Bíp, bíp bíp.
Mi meg, a hülye kiskacsák, jól megjöttünk.
AZ APA HÁROM LÁNYA