Valencia votează.
Aleixandre și Segura sunt favoriții unei curse
din care e exclus candidatul de extremă dreapta,
afectat de atacul recent de la Școala Azorín,
unde președinta a promis că va vota azi.
Pregătește-te! E aici presa.
- Ce se întâmplă? - Nu treceți!
Așteaptă!
Nu puteți intra. Am zis de o mie de ori.
Vă rog, nu intră nimeni.
Bună dimineața!
- Dnă președintă! - Vă rog!
- Patricia! - Dnă Segura, nu puteți intra.
De ce? Ce se întâmplă?
- Nu știm încă. - Nu știm.
Poate fi periculos.
Ascultați-mă!
- Am spus că vom vota în această școală. - Ce faceți?
Asta vom face.
- Lăsați-mă să intru, vă rog. - Nu puteți intra!
- Dnă președintă, vă rog. - Nu intrați!
Vă considerați responsabilă?
- Vorbiți cu noi! - Veți anula alegerile?
- Ce e? - Extremiștii?
- Vă simțiți vinovată? - Hai!
- Doamne! - Va influența alegerile?
- Atenție! - Vă rog.
- Ce se întâmplă? - E important.
Valencienii vor să știe.
- Dnă președintă! - Dnă președintă!
- Opoziția vă cere demisia. - Vă considerați vinovată?
Veți demisiona?
Ce părere aveți despre ce se întâmplă?
A fost un atac terorist?
SUFOCANT
Borja Muñoz transmite live de la Școala Azorín.
- Borja, ce ne poți spune? - Nu multe.
Președinta Segura și câteva zeci de alegători care erau în școală
au fost duși la spital pentru intoxicație.
Toni, mai adu paturi, te rog.
Rocío, ai aflat ceva? Ce s-a întâmplat?
Serviciile de urgență cred
că gazele degajate de incendiu au rămas în tavanul fals
și au fost eliberate în timpul lucrărilor.
Câți oameni sunt afectați?
În jur de 50.
Dacă folosim sălile de operație pentru ATI?
Ce zici, Jésica?
Da, mă ocup.
Ne vedem.
Ține-mă la curent.
Jésica!
- Ce e? - La ce te referi?
De când sunt director, mă tratezi ca naiba.
Am vorbit despre asta acasă.
Ai făcut ce ai considerat necesar. Nu-ți reproșez nimic.
Nu cred un cuvânt.
Nu știu. Poate ai conștiința vinovată.
Îi spun lui Néstor, da?
Mulțumesc.
Jesi! Vin imediat.
Jesi!
Fată, apeși butonul „închide ușa”.
- N-am vrut. Nu știu. - Bine.
- Mă duc la trei. Tu? - Merg cu tine.
Bine.
Am acceptat primul post pe care l-am primit la Sorolla
fiindcă am vrut să lucrez cu tine, prietena mea bună.
- Primul post? - Da.
Aș putea fi la morgă acum, cu brațul în fundul unui cadavru.
Da, pentru tine. Ca să știi.
Suntem din nou prietene?
Prietene?
- Da, dar… - Bine.
- Mulțumesc. - O putem lua de la capăt?
- Nu s-a întâmplat nimic. Totul e bine. - Bine.
Bine.
- Bună! - Bună!
- Bună dimineața! - Bună!
Duceți-l jos.
- Hai să-l mutăm! - Bine.
Atenție!
Stai, vreau să-ți spun ceva.
M-am sărutat cu rezidentul de la Oncologie. Îl cunoști?
Cel cu ochi albaștri. Probabil l-ai văzut pe-aici.
- Ce e? - Faci ce faci mereu.
N-a trecut nici o săptămână și ai făcut-o.
Ce am făcut?
Te simți nesigură și concurezi cu mine.
Mereu faci asta!
Îmi iei ce prețuiesc cel mai mult! De la 20 de ani!
Pe Biel l-am sărutat, nu pe iubitul tău. Ce-i cu tine?
- Jes, n-am știut. - Cum zici.
N-am știut.
Jesi, jur că n-am știut!
Băga-mi-aș!
- Néstor! - Ce e?
Gata.
- Ai votat? - Denunțul.
Se va emite mandatul de arestare a lui Lafont.
Dar, Pilar… Ce-ai făcut?
Dacă n-o făceam acum, riscam să distrugă dovezile.
Îmi pare rău, Néstor.
Bună dimineața!
Biel!
- Vino! - Poftim.
- Ce e? - Pilar a denunțat-o pe Sophie.
- Și tratamentele? - Studiul se încheie.
Fir-ar să fie!
- Ce o să-i spui Patriciei? - Câte ședințe mai are?
- Nu multe. - Află!
O s-o facem noi cât mai repede. Putem azi?
E ziua alegerilor. Nu va fi ușor.
E la Urgențe. Află câte doze mai are.
Fără antecedente. 20 de ani.
Insuficiență respiratorie acută. Hemodinamic stabil.
Terapie cu oxigen și corticosteroizi.
- Scuze! - La naiba!
Rocío!
- Ce avem? - E hipotensiv și bradicardic.
Intoxicația avansează repede.
Ce arată gazometria?
Prezintă acidoză, ca ceilalți. Carboxihemoglobina a crescut la 40%.
La 40%?
- Nu-mi place deloc. - Nu.
- Nu răspunde la terapie? - Niciunul dintre cei critici.
Va trebui să-i intubăm.
Bună ziua!
De Felipe?
Am anulat toate ședințele. Nu ați primit mesajul?
Nu l-am citit.
Profit de ocazie ca să-mi iau rămas-bun.
Plecați?
- Unde? - La Lyon.
Să prezint progresele pe care le-am făcut.
Și ăla.
Putem începe să încărcăm mașina.
Credeți că studiul va continua când mă întorc?
De ce spuneți asta?
Din cauza alegerilor.
Dacă se schimbă guvernul…
Știți.
Încă cinci luni aici.
Atât mi-ar trebui ca să găsesc leacul.
Dna Segura, de exemplu.
Mai are doar o fiolă.
Oricare ar fi rezultatul alegerilor,
am câștigat deja.
Ei bine…
Bon voyage!
Mulțumesc, drag coleg.
Mă însoțiți?
BIEL - PATRICIA MAI ARE DOAR O DOZĂ.
NÉSTOR - TREBUIE SĂ I-O DĂM DISEARĂ.
N-o da jos! Încă nu…
- Sunt bine! - Nu știm ce ați inhalat.
Trebuie să dăm o declarație. Opinia publică ne desființează.
Da, și ce spunem? Care e pronosticul?
Spunem că majoritatea sunt stabili și totul e sub control.
N-aș spune asta.
- Situația e gravă. - Vom afla asta mâine.
Ce vei afla mâine? Nu pot minți.
Eu le-am zis să voteze acolo. E vina mea!
- Înfrunt consecințele. - Nu ai minți.
- La fix! - Trebuie să vorbim.
Nu acum.
Să vedem…
Aleixandre.
- Dă asta jos! - A ajuns înaintea ta.
Paza zice că e mai bine să nu te duci.
Să mergem la sediu.
- E important. - Mai târziu.
Vorbim mai târziu.
Scuze pentru întârziere!
Am fost…
Pilar, ce faci aici?
- Te simți mai bine? - Am cerut externarea.
Bineînțeles.
Mă bucur că ești mai bine.
Mulțumesc.
Vorbeam că Urgențele ne cer sălile de operație
pentru afluxul de pacienți intoxicați.
- Am dat aprobarea. S-a rezolvat. - Am anulat-o.
Nu putem face asta. Nu după Aspergillus.
Lista de așteptare s-ar lungi. Nu e fezabil.
Am primi tone de reclamații. Știi, nu?
Ei bine…
Mă bucur că ești în formă,
dar trebuie să te consulți cu mine.
Eu iau deciziile acum.
Îmi pare rău. Am crezut că ți-a spus Lluís.
Nu vreau să par nepoliticoasă
sau să fie stânjenitor,
dar nu mai sunt directoarea spitalului.
Da. Știu.
Și?
Totul e ca înainte.
Sunt din nou șefa Chirurgiei.
Sper că înțelegi.
Să continuăm.
Nu mai putem lăsa Guvernul Valencian în mâinile
celor care ne jefuiesc resursele și ne lasă fără asistență medicală.
Alegerea de azi e foarte simplă.
Cine vrea un sistem medical public să voteze cu Igualdad.
Cine preferă privatizarea și desființarea lui să voteze cu Segura.
Incredibil!
Tactica ticălosului e să te atace unde doare cel mai tare.
Reduce alegerile la o consultare privind gestionarea sănătății.
- Incredibil! - Nu contează.
Nu? A explodat o bombă într-o școală.
Serios? Nu mai spune! Am fost acolo.
Grozav! E exact ce-mi trebuie.
Emilio…
Emilio, la naiba!
Sunt aici.
Da?
Vom câștiga alegerile.
Vom câștiga alegerile. Jur.
Blanca, spune-mi!
Bărbat, 43 de ani, diabetic și hipertensiv.
Scala Glasgow, 12.
Tahipnee și tahicardie. Saturația de oxigen foarte scăzută, 87%.
Asta cu terapie cu oxigen cinci litri și terapie cu corticosteroizi.
De când e așa?
- Cum? - Stai! Ajută-mă!
De când are pielea roșie? Vezi?
De când i s-a agravat starea.
Bine. Hai cu mine!
La dracu'!
Ajută-mă! Desfă-i cămașa.
O clipă.
La dracu'!
O clipă! Vă rog, ascultați-mă!
Schimbați-le cearșafurile, dezbrăcați-i și spălați-le pielea și ochii.
Dați-le hidroxocobalamină acum!
- Da? - O clipă. Așteptați!
- Lucía, de ce? Ce se întâmplă? - Cianură. Vino! Uite!
Am pățit asta după un incendiu la o discotecă în Madrid.
Materialele impregnate cu azot generează acid cianhidric,
care cauzează dispnee și înroșirea pielii.
E foarte toxic, Rocío.
Rocío, toți sunt așa. Uite!
La dracu'!
Au inhalat cianură.
Dacă nu-i dezbrăcăm, o vor reabsorbi.
- E toxică. - Am încredere în tine.
Spălăm pacienții și le schimbăm hainele, da?
Repede, vă rog!
Blanca și Pere, aduceți hidroxocobalamină!
Hai! Marta, tu vii cu mine.
Trebuie să-l dezbrăcăm.
O să-i scoatem cămașa.
- Asta e tot. - Ne trebuie tot stocul.
Atât am primit de la Healock.
Nu ajunge nici pentru jumătate dintre ei.
Nu e timp. Ce facem?
Nu știu ce vrei să spun. Pilar a presupus că am revenit la normal.
- Și-a recuperat postul. - Nu merge așa.
Încă sunt șefa Chirurgiei. Pilar nu poate…
Sunt ordinele lui Nicolás. Nu pot face nimic.
Dacă el zice că nu ne punem cu Pilar, atunci asta facem.
Nu-mi face asta azi!
Mă sună de la toate canalele TV.
- Bine. - Alo?
Da.
O clipă.
Jes, te rog, fii rezonabilă.
- Îmi ceri să fiu rezonabilă? - Da.
Am fost foarte rezonabilă.
Am fost rezonabilă când ți-ai ținut gura ca să fii iar director.
Am fost rezonabilă și când ai decis să nu mai lupți pentru spital!
Am fost suficient de rezonabilă!
Bine.
Măcar ești în sfârșit sinceră
și nu mă mai pedepsești în tăcere.
Lluís, n-am spus nimic
fiindcă îți sunt datoare.
Dar, dacă o să devii marioneta ăluia, nu-mi cere să fiu rezonabilă!
- N-o să fiu! - Altfel îmi pierdeam autorizația!
Nu înțelegi? Am făcut-o pentru tine!
Ca să trăiești, la naiba!
Mă întrebam cât va dura până îmi vei reproșa asta.
N-a durat mult.
- Răspunde! - Așteaptă!
Răspunde!
Jésica, te rog!
Ești sigură că poți aduce fetița și că Leo n-o să spună nimic?
Ce să fac dacă bona ne-a lăsat baltă?
- Asta e. - Da.
În plus, pacientele mele vor vedea ce le așteaptă.
E și mai greu să echilibrezi munca cu viața.
Ești veselia întruchipată, May.
Da, mă cunoști.
Da, ne cunoaștem.
Fată…
Dacă e vreo problemă,
poți să-mi spui.
Bine. Ia-o!
Bună!
Ce faci, fetițo?
- Mulțumesc. - Ce faci?
Dar…
Trebuie să-mi limpezesc gândurile. Asta e tot.
E vorba de Rocío, nu?
Nu pot să cred!
Ce mama dracului?
La dracu'!
„Locul ideal din Europa în care să te naști.”
O ascund pe musulmană?
Nu râde!
- E oribil. - Să mergem! Nu e amuzant.
Ce faci? Te fofilezi în plină criză?
- Uite cine vorbește! - Tu lucrezi acolo.
Da, dar eu am stabilit diagnosticul.
Deci pot să plec.
Pa!
Hei!
Mă iei cu mașina?
- Nu. - Întârzii. Am doar bicicleta.
- O să transpir. - Mai bine nu.
- De ce? - Nu. Vorbesc serios.
Bine.
Lasă!
Bine.
Ești sigură?
- Vrei să te duc sau nu? - Da.
- Știi cântecul ăsta? - Nu.
- Nu-ți place. Îl opresc. - Îmi place când cânți.
- Ajunge. Îl opresc. - Nu, serios.
Bunicul i-a dat mașina asta tatei, iar tata mi-a dat-o mie.
Are casete vechi, cu muzica pe care o ascultau când eram mică.
Bunicul adora cântecul ăsta.
- Bat câmpii. Scuze! - Nu.
- Mă bucur să aflu. - Sunt niște casete…
Uite, alege ce vrei.
- Ce dezordine! - Ce pot să spun?
Nu toți avem un tată șic care locuiește într-o vilă șic,
al naibii de departe.
- Dacă știam, nu te luam. - Nici eu n-am știut unde e.
- Casa tatălui tău? - Nu.
- Sigur că nu știi. - Acum merg prima dată acolo.
Acasă la tatăl tău?
Eu și tata avem o relație complicată. Asta e tot.
- Povestește-mi. - Nu-i nimic. Eu și tata nu…
Nu contează. Explică-mi ce ziceai înainte.
- Nu. - Că nu putem fi văzuți împreună.
- Uite! - Spune-mi!
Nu. Așteaptă. O să iau…
Nu!
- Ochii la drum! - Scuze!
- Îmi dai emoții.
Scuze!
Nu. Spuneam că putem fi doar prieteni.
Da?
Atât. Fiindcă…
Oamenii…
Nu vreau să am o relație cu cineva de la spital.
- A zis cineva ceva? - Nu, dar…
- N-a zis nimeni nimic. - Nu, dar oamenii vorbesc și…
Pe asta e un cântec grozav.
Dacă celălalt ți s-a părut vechi, ăsta te dă pe spate.
Nu lăsați garda jos! Începe tura de după-amiază.
- Haide… - Ce?
Toni, sună la Pneumologie. Să ne dea cât mai multe ventilatoare.
De când vine un medic primar să-și murdărească mâinile la Urgențe?
Ne-au cerut ajutorul și mi-am zis să stau un pic cu tine.
- Da. - Ajutor!
- Am nevoie de ajutor! - Liniștește-te, te rog.
- Jon! - Lola?
- Ce s-a întâmplat? - Fetița noastră!
- Unde? - La Reanimare.
Lola, scumpo! Dragostea mea!
- Jon! - Lola!
Lola, dragostea mea! Scumpo!
- Stetoscop. - Da.
Lola?
Hai, Lola!
Lola, draga mea! Hai, Lola!
- Ce e? - Rocío!
- Ajută-mă! E fetița mea. - O monitorizăm.
- Lola, draga mea! - Liniștește-te.
Lola!
- Are pupilele dilatate. - Ce s-a întâmplat?
Era așa când am luat-o de la tine.
- Ce-i cu ea? - Liniștește-te.
- Era acasă la tine. - Calmează-te.
- Încercăm s-o salvăm. - Calmați-vă, da?
- Ce se întâmplă? - Are febră și tensiune mare.
Poate are o infecție, poate meningită,
dar, cu pupilele astea, nu știu…
- Nu respiră. N-are puls. Stop cardiac. - Lola!
Defibrilator, laringoscop și un tub de 4,5.
- Lasă-mă! E fetița mea! - Lasă-i să-și facă treaba.
Nu!
Lola! Vă rog, faceți ceva! Vă rog!
Așa.
Lola!
Lola, la naiba! Lola!
Hai!
Lola!
Cinci. Quique, căile respiratorii.
Încep. Unu…
Lola!
- Pere, 0,25 ml de adrenalină. - Bine.
- Nu are puls. - Continui.
- Două minute, Pere. - Da.
Lola, te rog!
Lola!
- Nu are puls. Continui. - Lola, draga mea!
Lola!
- Lola! - Bine. Să vedem.
Tot asistolie.
Au trecut două minute.
O clipă.
Are puls. Și-a revenit.
Și-a revenit.
- Și-a revenit. - Lola! E bine?
Da, și-a revenit. E bine.
Dragostea mea!
Fă toate analizele posibile!
- Vreau să știu ce s-a întâmplat. - Da.
Spune-le să vină.
- Pe ăsta îl punem aici. - Bine.
Am calculat. Încap șapte paturi într-o sală de operație.
- Ești sigură? - Da.
Trebuie să vedem dacă ăla încape acolo sau dacă e altă soluție.
- Bine. - Fiindcă… Să vedem.
- Ce se întâmplă aici? - Am cedat sălile celor de la ATI.
Ți-am spus că nu se poate.
- Toată lumea afară! Hai! - Nu pleacă nimeni!
Încă sunt șefa secției.
- Nu pleacă nimeni. - Jésica…
Fac asta de 20 de ani.
Eu ți-am oferit oportunitatea să-mi ții locul.
Îți sunt recunoscătoare, Pilar.
Dar, dacă nu sunt motive să fiu concediată, eu iau deciziile.
Vom vedea.
Dumnezeule!
Bună ziua!
Ți-am zis să nu aduci nimic, iar tu aduci o fată frumoasă.
Doamne! Nu, eu plec.
- Rămâi la cină, da? - Sigur.
- Lucía Haro, o colegă. - Ce mai faceți?
- Nu, plec. Nici vorbă. - Haide! Te rog.
- Biel… - Stai doar un pic.
Intrați!
Bine.
- Bine. Pe aici? - Da.
- Biel… - Hai!
Băga-mi-aș!
E mai mult decât șic.
- Ce mai faceți? - Bună!
- Bine ați venit! - Mulțumim.
M-ai păcălit!
Sunt aici, draga mea. Totul e bine.
Totul e bine.
Așa, scumpo.
- Bună, draga mea! - Bună!
Bună, fetițo!
Scumpo… Ce faceți aici?
Leo are un interviu și am venit s-o ajut.
Tu ai nevoie de ajutor. Ai ținut-o pe África toată ziua.
- S-o iau? - Nu, tocmai am luat-o în brațe.
- E bine. - S-a întâmplat ceva?
Scuze!
Alo?
Gata, gata.
Cum adică nu e destul?
Bine, vin.
Scuză-mă, draga mea.
Vorbim mai târziu, da?
Pa, fetițo!
N-o să reziste. Cum adică nu avem destulă hidroxocobalamină?
Healock a redus stocurile. Fac economie.
La dracu'!
Dați-le cazurilor grave, nivel de triaj doi.
Și ceilalți?
Nu știu.
Nu știu ce se întâmplă.
Unde ai fost? Ești de serviciu.
Nu vezi ce ocupați suntem?
Ce?
Ce-i asta? Cum ai făcut?
Asistentele conduc orice spital,
în caz că nu știai.
Suntem o familie.
Nu ezităm să încălcăm reguli stupide ca să salvăm vieți.
- Ai făcut o treabă al naibii de bună. - Știu. Nu e cazul să-mi amintești.
Voi, doctorii, uitați ce grozave suntem noi, asistentele.
Dar nicio grijă! N-o să mai uitați.
O să vedeți cum arată o asistentă nebună.
Bine. La treabă!
Jon…
- Hei! - Cum ești? Ai aflat ceva?
Nu, nimic încă.
Nagore?
E la toaletă.
Am primit rezultatele fiicei tale.
Și?
Ce e?
- Cărbune activ. - Cu sondă?
Da.
Ce e? Intoxicație?
- Vă pot ajuta. Nicio grijă. - N-o atinge!
- Te ajut. - N-o atinge! Pleacă!
Îmi puteți explica ce se întâmplă? Ce e?
- Ana, începi? - Da.
Ana, ce e?
Ce faci? Jon!
Ce se întâmplă?
Ce e?
Ecstasy.
Dacă te mai apropii de fiica mea, te omor.
Jon…
Nu știu ce crezi, dar nu mai consum droguri.
- Gata. - De ce aveam ecstasy în casă?
La dracu'!
Nu se poate.
- Am uitat pastile în pantaloni. - Viața fetei e pe primul loc.
În plus, știi ce risc, idiotule!
- Îmi pare rău. - Mi-o pot lua.
A fost o greșeală, jur.
Jur că n-am vrut. A fost o greșeală.
Greșeala a fost să te las în viața mea.
- Cum e? - Bine.
Urmărim cu atenție încheierea zilei electorale în Comunitatea…
Prezența la vot e cu 20% mai mare.
Să vedem ce zic exit-pollurile.
M-am uitat. Patricia nu stă prea bine.
Te-ar afecta dacă pierde?
Nu-ți face griji, fiule.
Nu-mi pun ouăle într-un singur coș.
Da. Sigur.
Nu e oficial, dar…
Ești fiul meu. Pot avea încredere în tine.
Mi s-a oferit postul de director general al Healock.
Indiferent de rezultatul alegerilor, mi-am asigurat viitorul.
Al Healock?
Da. Sunt cu ochii pe ei de ani buni, trag sfori.
În fine…
Cu succesul lui Lafont, mi-au deschis în sfârșit porțile.
Cheers!
E vreo problemă?
- Ce e? - Irene!
Vino! Stai.
Să ne așezăm pe canapea.
- Ești bine? - Nu.
- Biel, ajută-mă! - Sprijină-te pe mine.
Cu grijă! Încet.
- Hai, așază-te. - Încet.
- Bine. Cu grijă. - Draga mea…
Ești bine? Pot să te ating? În ce săptămână ești?
În săptămâna 28.
- E… - Prea devreme.
Da, e prea devreme.
Poate e abdomen acut.
- Ce înseamnă? - Nu, astea sunt contracții.
Cum adică contracții?
Da, ești în travaliu.
Frumos, nu?
Și tu? Ce faci aici?
Ce voiai să-mi spui?
Ascultă…
Sunt lucruri pe care nu le știi despre Sophie.
Știu că rezultatele studiilor din străinătate
nu sunt atât de pozitive cum pretinde.
Ce credeai?
Când ești președintă,
îi știi pe toți și toți îți datorează favoruri.
Toți. N-aveam de gând să stau cu mâinile în sân.
Dar știu că studiul a dat rezultat în cazul meu.
Ar trebui să fiu recunoscătoare, nu?
- Da. - Asta voiai să-mi spui?
Poliția îi va desființa studiul peste câteva ore.
Ai denunțat-o.
Mai ai doar o fiolă.
Dacă vii cu mine, ți-o administrăm până se numără voturile.
N-ai putut aștepta.
Nu eu am fost.
- Patricia! - Trebuie să vii cu mine.
- Și ceilalți pacienți? - Patricia!
- Mergem? - Te rog!
- O clipă. - Nu. Patricia!
- Să mergem. - La dracu'! Ce e?
Începe numărarea voturilor.
Plecăm de-aici.
- Vin. - Patricia, ascultă-mă.
Trebuie să vii cu mine, te rog.
Taci!
Nu m-ai auzit?
Unde te duci? Stai!
Nu… Lasă-mă!
- Nu mă atinge! - E în joc viața ta.
- Ticălosule! - Mai sunt urme ale tumorii.
Dacă n-o eradicăm, va crește.
Dacă nu-mi dai drumul, chem paza.
- O chem. - Acum 14 zile, voiai să trăiești.
Atunci aveam încredere în tine.
Nu e vorba de mine.
Ci de tine.
Ai decis în sfârșit ce contează cel mai mult.
Dă-mi drumul!
E noaptea alegerilor.
Singura noapte când viața mea nu contează.
- Să mergem. - Bine.
- Inspiră, da?
Mulțumesc.
- Ce e? - Ambulanța ajunge peste o oră.
Peste o oră?
E prea mult. O ducem noi cu mașina.
Nu, Nicolás. Copilul e prematur și a fost operat.
Trebuie să meargă cu ambulanța.
Dacă nu ajunge la timp?
- Să mergem. - Nu, ascultă! O clipă.
Aveți un monitor fetal?
- Știi ce e? - Da, am cumpărat unul.
- Adu-l! - Știu unde e.
Uite ce facem.
Te voi examina ca să vedem cât e de dilatat colul.
- Ajută-mă! - Da.
Să vedem.
Gata?
- Da. - Stai comod?
Da?
Dilatarea e de circa 10 cm.
- Așa mult? - Da.
- Ce înseamnă asta? - Că e pregătită să împingă.
Da.
- Sun iar la ambulanță. - Da.
- Ajută-mă. Ridică-i rochia. - Bine.
Așa.
- Dă-mi aparatul. - Poftim.
Totul va fi bine.
- Dă-mi mâna. - Liniștește-te.
- O să fie bine. - Nu răspunde, la naiba!
Biel, copilul are bradicardie.
Nicolás…
Nicolás, vino!
Vino, Nicolás!
Vino puțin!
Are bradicardie și prezintă suferință fetală. Trebuie să nască.
- Cum să nască aici? - Da.
Dr. Santapau a zis că e în prezentație pelviană.
Prezentație pelviană, suferință fetală, e prematur și a fost operat.
E riscant să iasă singur.
- Nicolás, ascultă-mă! - Plecăm.
Am spus că plecăm!
Dacă nu naște acum, pot muri amândoi.
- O sun pe Leo, bine? - Bine.
- Irene! - Draga mea! Uită-te la mine!
Sun-o pe Leo!
Perfect.
- Bună seara, Leonor! - Bună seara!
Întrebare obligatorie. Sorolla are cea mai bună echipă din Europa?
- Scuze! - Ce e?
- E urgent. - Ce e?
Irene naște. Prezentație pelviană.
Ambulanța nu ajunge la timp. Ce facem?
- Îmi cer scuze. - O clipă. Venim.
Are nevoie de cezariană.
- Cum să facem aici? - Ascultă, Biel.
Are dreptate. Doar așa se poate naște copilul viu.
Nu te speria.
- Ești chirurg, nu-i așa? - Da.
O clipă.
Ai făcut vreodată cezariană?
Nu, dar am făcut lucruri mult mai grele.
Credeți-mă.
Pregătiți câmpul chirurgical. Și dați-mi-o pe Irene.
Fierbe apă și adu-mi prosoape.
Irene, aici.
- Bună, Irene! Cum te simți? - Foarte rău.
Irene, trebuie s-o facem acum, da?
- Poftim? Nu. - Haide! Liniștește-te.
Liniștește-te. Trebuie s-o facem.
- Mergem? - Da.
Așa. Liniștește-te.
Nu plec de lângă tine.
- Nu! - Irene, uită-te la mine!
Va fi bine, crede-mă. Dar trebuie s-o facem acum.
Ascultă, Nicolás.
O așezăm aici, da? Foarte bine.
Foarte bine, Irene.
- Nicolás, întinde-o aici. - Nu pot!
Haide, Irene! Foarte bine. Încet.
- Trebuie s-o facem acum. - Fără anestezie?
Irene, o să doară.
Rezistă!
Nu putem face asta. E o barbarie.
Nicolás, adu cealaltă trusă cu leacuri.
- Care cealaltă? - Știe la ce mă refer, nu?
Om de afaceri, Valencia, casa asta… Să-ți fac o schiță? Adu-o!
Hai!
Irene, respiră! Liniștește-te.
Uită-te la mine!
- Va fi bine. - Suntem aici.
- Bine. Să văd. - Nu!
Să văd. Ce-i asta?
Cocaină. Bine. Și asta?
- Ketamină. - Perfect.
- Anestezic pentru cai? - Și pentru oameni.
- Mai bine decât nimic. - E tot ce avem.
Biel, cuțitele.
Trage pe nas!
Irene, trage pe nas!
Încă puțin. Trage pe nas!
Așa.
- S-o întindem. - Aici sunt.
Bine, să începem.
- Faci o tăietură transversală. - Bine. Stați aici.
La 2 cm deasupra pubisului, de 15 cm lungime.
- Ai înțeles? - Da.
Irene, începem.
La dracu'!
Faceți o incizie cu degetele în țesutul subcutanat ca să-l deschideți.
Bine.
- Irene! - A leșinat. E mai bine așa.
Ține-l cu degetele și mărește planul ca să văd.
- Bine? - Da.
- Vedeți fascia? - Da.
Faceți două incizii mici ca să lărgiți lateral deschiderea fasciei.
Bine.
- Bine. - Așa.
Ia foarfeca și folosește pensa, bine?
- Așa. - Bine.
Bine.
Înaintează cu degetele până ajungi la peritoneu.
Acolo.
Văd uterul.
Separă vezica, să nu apară leziuni.
- Ține bine. - Da.
- Vezi? - Da.
Am ajuns.
Acum vine partea complicată. Histerotomia.
Fă o incizie mică, cu mare atenție, să nu rănești copilul.
Apoi deschide-o cu degetele.
- Bine. Începem. - Poți.
Așa.
Cu atenție.
Biel, împinge abdomenul ca Lucía să scoată copilul.
- Bine. - Bine.
Scoateți-l acum!
- Hai! - Hai!
Se învinețește! Are cordonul în jurul gâtului.
Îndepărtați cordonul cu mare atenție, vă rog.
- Ține-i capul. - Poți.
- Bine. - Îl țin.
- Cu grijă. - Da.
- Taie cordonul. - Bine.
- Ai grijă! - Da.
Nu plânge.
Lucía, mângâie-l pe spate.
Gata.
Biel, vino! Uite!
Ia-l!
Mă duc la Irene.
Perfect!
E bine. Copilul e bine.
Nicolás…
Vino!
Ia-l în brațe.
Irene…
Are pulsul stabil.
Cu 50% din voturi numărate,
se pare că va fi o victorie strânsă pentru stânga.
Dar cuvântul-cheie e „strânsă”,
căci n-ar fi prima dată când efectul Segura…
Ce lovitură! O lovitură uriașă!
Îi va fi greu să schimbe scorul.
Scandalurile din Sănătate și relația ei cu extrema dreaptă
- Ce e? Ți-e totuna? - …au afectat-o pe președintă.
Nu știu ce fac aici.
Depășim criza.
Ce faci? La bine și la rău, nu?
Gata. Plec.
Ce vrei să spui? Unde te duci?
Plec.
Am lucruri mai importante de făcut.
Mai importante decât să știi dacă vei fi realeasă?
Da, Emilio.
Mai importante.
- Cum sunt? - Stabili. Vor fi bine.
- Ați făcut treabă bună. - Mulțumim.
- Plecăm. - Da. Vin și eu cu mașina.
- Bine. - Bine.
Mulțumesc, fiule.
Te iubesc mult.
- Nicolás… - Da?
Poate nu e momentul potrivit, dar trebuie să-ți spun ceva.
Sigur. Spune-mi.
Ai avut încredere în mine. Pot avea și eu?
- Sigur, fiule. - Da?
Da.
Sophie Lafont.
Nu știu dacă te-ar afecta sau ți-ar aduce vreun prejudiciu, dar…
Dar, te rog, nu poți spune nimănui.
- Bine. - Niciun cuvânt.
Promit.
Spune-mi!
De cine te ascunzi?
De Rocío?
Putem să nu vorbim despre asta? Nu…
- N-am chef. - Bine.
De ce nu ești acasă?
Quique!
Ce e?
Ce s-a întâmplat?
Am dat-o rău în bară, May.
De ce?
Am dat-o rău în bară.
Descarcă-te.
Halal pereche…
Liniștește-te.
- Deci… - Fir-ar!
- Ce seară, nu? - A fost intens.
A fost amuzant la cină, nu?
- N-am mâncat. - Nu.
Trebuie să mă scoți la cină într-o zi. Nu crezi?
- Acum. - Acum?
Da.
- Alo? - Dă-mi fiola aia!
Dacă nu, o să-mi folosesc și ultima suflare ca să te distrug.
- Ce să fac? - Hai la spital!
Acum?
Grăbește-te! Te aștept aici.
Dar de ce acum? Néstor?
- Acum? Néstor! - La dracu'!
- Mama mă-sii! - Ce?
- Ce se întâmplă? - A venit poliția.
- Ce să fac? Vin. - Nu, rămâi acolo. Nu e timp.
- Ce e? - Închid.
- Rămâi unde ești. Nu te mișca. - Poftim? Néstor?
Néstor?
La mama dracului!
Telefonul meu.
Telefonul meu, la naiba! Telefonul.
- Hai să mâncăm acum! - Da?
- Ca prieteni, da? - Ca prieteni. Atât.
- Doar prieteni. - Biel!
- Poliția. Trebuie s-o facem. Hai! - Ești bine?
- Scuze! Vorbim mai târziu. - Ce e?
Faceți loc!
Telefonul meu.
În acest moment, s-au numărat 70% din voturi.
E incredibil ce strânsă e cursa!
- Se poate întâmpla orice. - Spania!
Patricia e la sediul partidului. Ducem fiola acolo.
N-o să avem timp. Băga-mi-aș!
Bună seara!
- Dr. Amaro? - Da.
Am venit pentru plângerea depusă contra dr. Lafont.
Da. Urmați-mă, vă rog.
Aici.
Unde e?
Fiola nu e aici.
Cum să nu fie?
- Nemernica! - Unde pot fi?
Ce facem?
Mama mă-sii!
- Ce naiba s-a întâmplat aici? - Au luat tot.
De unde a știut?
Nu știu.
Îmi pare rău. Nu înțeleg ce s-a întâmplat.
I-a spus cineva. Nu știu cine.
Nu vă faceți griji!
David, ajută-mă. Să vedem dacă a rămas vreun hard-disk.
Răspunde, la naiba!
Fiule, totul e bine?
Merg acasă. Cu graba, am uitat…
Ai informat pe cineva, să facă să dispară probele studiului lui Lafont?
Biel, nu știu despre ce vorbești.
- Ticălosule! - Ce spui?
- N-am spus nimic nimănui. - Ticălosule! Știam eu!
Gândește-te! Dacă i-aș fi spus, ar fi avut timp?
- Abia mi-ai zis. - Nu te cred.
Lafont nu e proastă. Sigur a bănuit ceva.
Nu te cred. Ești un mincinos.
Hai și zi-mi dracului în față că m-ai mințit!
Hai acum!
Calmează-te! Întorc.
Nicolás!
Nicolás, răspunde, la naiba!
Spune ceva, la dracu'! Haide!
Ești acolo?
Néstor!
Te aud cum respiri, Néstor.
Îmi pare rău.
A luat tot.
Du-te dracului!
Nu se putea să nu mi-o faci. Din nou, nu?
Ca să mă poți salva.
Nu degeaba ți se spune „Dr. Moarte”.
Du-te dracului!
Tată!
Tată, spune ceva!
Tată, spune ceva, te rog.
Ce e?
Am câștigat.
Am câștigat!
Patricia!
Am câștigat!
Felicitări!
- Haideți la balcon! - Președinta!
Toată lumea la balcon! Haideți!
Da!
Șampanie! Adu șampanie!
Președinta!
Încă patru ani!
Trăiască Valencia!
Subtitrarea: Dora Șereș