Valencia stemmer.
Aleixandre og Segura er valgfavoritter
etter at ytre høyre-kandidaten ble skvist ut som følge av angrepet på Azorín skole,
der presidenten vil avgi sin stemme i dag.
Forbered deg. Pressen er overalt.
-Hva skjer? -Vekk fra sperringen.
-Patricia, vent. -Ingen adgang, for n'te gang.
Ingen slipper inn.
-Morn. -Morn.
-President. -Slipp oss inn.
-Patricia! -Mrs. Segura, du kan ikke gå inn.
Ikke? Hvorfor det? Hva skjer?
-Vi vet ikke ennå. -Vi vet ikke.
Det kan være farlig.
Ok, hør her.
-Jeg sa vi skulle stemme her. -Hva gjør du?
Og det skal vi.
-Slipp meg inn. -Du får ikke gå inn!
-President, vennligst. -Ikke gå inn.
President, føler du deg ansvarlig?
-Snakk med oss. -Skal du avblåse valget?
-Hva skjer? -Ekstremister?
-Føler du deg skyldig? -Hei!
-Herregud. -Vil dette påvirke valget?
-Se opp. -Vennligst.
-Hva skjer? -Det er viktig. Valencianerne vil vite.
-President. -Fru president.
-Opposisjonen ber deg gå av. -Føler du deg skyldig?
Skal du trekke deg?
Hva tenker du om det som skjer?
Tror du dette var et terrorangrep?
ÅNDENØD
Vår kollega Borja Muñoz direkte fra Azorín skole.
-Borja, hva kan du si oss? -Ikke mye.
President Segura og titalls velgere som var på skolen måtte på sykehus.
Antatt forgiftning.
Toni, ta med flere bårer, er du snill.
Rocío, har du hørt noe? Hva skjedde?
Nødetatene tror gassene fra brannen ble fanget i undertaket,
og sluppet ut under byggearbeidet.
Hvor mange ble rammet?
Rundt femti.
Hva om vi bruker operasjonsstuene til intensivavdelingen?
Hva tror du?
Jeg tar meg av det.
Vi ses.
Hold meg underrettet.
Jésica.
-Hva skjer? -Hva skjer med hva?
Du har vært ufin etter at jeg ble direktør.
Vi har snakket om dette hjemme.
Du gjorde det du trodde du måtte. Jeg klandrer deg ikke.
Jeg tror deg ikke.
Vel, kanskje du har dårlig samvittighet.
Jeg sier fra til Néstor nå, ok?
Takk.
Jesi! Straks tilbake.
Jesi!
Du trykker på dørlukkingsknappen.
-Det var ikke meningen. -Ok.
-Jeg skal til tredje. Du? -Jeg blir med.
Ok.
Jeg takket ja til første stilling Sorolla tilbød meg
fordi jeg ville jobbe med deg, min beste venn.
-"Første stilling"? -Første stilling.
Jeg kunne stått opp til albuen i et lik for din skyld.
For din skyld, ja. Bare så du vet det. Er vi venner igjen?
Venner?
-Ja, men… -Ok.
-Takk. -Kan vi begynne forfra?
-Ingenting skjedde. Alt er i orden. -Ok.
Ok.
-Hallo. -Hallo.
-God morgen. -Hei.
Ta ham med ned.
-Vi flytter ham til sengeposten. -Ok.
Forsiktig.
Vent, jeg vil fortelle deg noe.
Jeg klinte med R1 fra onkologi. Kjenner du ham?
Han med blå øyne. Du har sikkert sett ham.
-Hva er galt? -Du gjør det du alltid gjør.
Knapt en uke her, og du har gjort det alt.
Hva har jeg gjort?
Du blir usikker og må på død og liv måle deg med meg.
Det gjør du alltid!
Du har alltid tatt det jeg helst vil ha!
Men jeg kysset Biel, ikke kjæresten din.
Hva står på med deg?
-Jes, jeg ante det ikke. -Samme det.
Jeg ante det ikke. Jesi, jeg sverger!
Faen.
Néstor…
Hva?
Det er gjort.
-Du har stemt? -Anmeldelsen.
Arrestordren på Lafont blir utstedt nå snart.
Men, Pilar… Hva har du gjort?
Det måtte gjøres nå, ellers kunne hun ødelagt bevis.
Beklager, Néstor.
God morgen.
Biel.
-Kom hit. -Her.
-Hei. -Pilar politianmeldte Sophie.
-Og behandlingene? -Utprøvingen er over.
Faen.
-Hva med Patricia? -Hvor mange har hun igjen?
-Ikke mange. -Sjekk det.
Vi gir henne den selv. Så snart som mulig. Hva med i dag?
-Det er valgdag. Det blir ikke lett. -Sjekk hvor mange doser som gjenstår.
20 år. Ingen historikk.
Akutt respirasjonssvikt. Hemodynamisk stabil.
Startet med oksygen og steroider intravenøst.
-Å! Beklager. -Faen!
Rocío!
-Hva har vi? -Hypotensiv og bradykard.
Forgiftningen utvikler seg raskt.
Hva sier blodgasstesten?
Acidosisk, som resten. Karboksyhemoglobin stiger mot 40%.
Mot 40 prosent?
-Det er ikke bra. -Nei.
-Oksygen hjalp ikke? -Ikke på noen av de kritiske.
Vi må kanskje intubere.
Hei.
De Felipe?
Jeg avlyste alle dagens økter. Fikk du ikke beskjed?
Leste den ikke.
Jeg benytter muligheten til å ta farvel.
Drar du bare?
-Hvor? -Lyon.
For å presentere fremgangen her.
Den også.
Vi kan begynne å fylle bilen.
Tror du utprøvingen vil fortsette når jeg kommer tilbake?
Hvorfor lurer du?
På grunn av valget.
Hvis det blir regjeringsskifte…
Du vet.
Bare fem måneder til her.
Det får holde til å finne kuren.
Mrs. Segura, for eksempel.
Hun har bare én dose igjen.
Uansett hva som skjer i dag med valget, har jeg alt vunnet.
Vel…
Bon voyage, da.
Takk, kjære kollega.
-Blir du med? -Ja.
BIEL: PATRICIA HAR BARE ÉN DOSE IGJEN.
NÉSTOR: HUN MÅ FÅ DEN I KVELD.
Ikke ta den av. Vi vet ikke…
-Alt bra. -Vi vet ikke hva du inhalerte.
Vi må gi en uttalelse. Opinionen hudfletter oss.
Ja, og hva skal vi si? Hva er prognosen?
Vi sier at de fleste er stabile, og alt er under kontroll.
Jeg vil ikke si så mye.
-Dette er alvorlig. -Vi vet mer i morgen.
Hva da? Jeg kan ikke lyve. Jeg ba alle stemme der. Det er min feil!
-Jeg må ta støyten. -Det er ikke å lyve.
-Den som manglet! -Vi må snakke.
Ikke nå.
Skal vi se…
Aleixandre.
-Ta den av. -Han kom deg i forkjøpet.
Vaktene sier at du ikke bør dra dit.
Til hovedkvarteret.
-Patricia, det er viktig. -Senere.
Vi tar det senere.
Beklager forsinkelsen. Jeg måtte…
-Pilar, hva gjør du her? Er du bedre? -Jeg ba om frivillig utskriving.
Klart du gjorde.
Fint at du føler deg bedre.
Takk.
Akutten har altså bedt om operasjonsstuene for å ivareta alle forgiftningspasientene.
-Jeg ga klarsignal. Det er ordnet. -Ja, men jeg reverserte det.
Vi kan ikke gjøre det. Ikke etter Aspergillus.
Ventelisten vil mangedobles. Det går ikke.
Det blir klagestorm. Du vet det?
Vel…
Jeg er glad du er så pigg,
men du må spørre meg om sånt.
Det er jeg som tar avgjørelsene nå.
Beklager, jeg trodde Lluís hadde sagt fra.
Og jeg vil ikke virke frekk eller gjøre dette
kinkig, men jeg er ikke lenger Sorollas direktør.
Ja…
Jeg vet det.
Og så?
Alt er som før.
Og jeg er kirurgioverlege igjen.
Håper du forstår.
La oss fortsette.
Vi kan ikke lenger overlate Generalitat til politikerne som utarmer oss
og etterlater oss uten helsetjenester. Dagens valg er svært enkelt.
Stem Igualdad hvis du vil ha et offentlig helsevesen for alle.
Foretrekker du privatisering og oppstykking, stem på Segura.
Utrolig.
Det svinets taktikk er å ramme deg der det svir mest.
Han reduserer valget til en folkeavstemning om helsetjenester.
-Utrolig. -Irrelevant.
Jaha? En bombe eksploderte på en skole.
Du sier ikke det, Emilio? Jeg var der.
Herlig, det var dette som manglet.
Emilio.
Emilio, for faen.
Jeg er med.
Ja?
Vi skal vinne dette valget.
Vi skal vinne. Jeg sverger.
Blanca, oppdater meg.
Mann, 43 år, diabetiker og hypertensiv.
Glasgow på 12.
Takypné og takykardi. Svært lav oksygenmetning, 87 %.
Det er med fem liter oksygen. Vi har også satt i gang kortison.
Hvor lang tid?
-Siden hva? -Vent. Bistå.
Siden huden hans rødnet. Ser du?
Siden han ble dårligere.
Ok. Bli med meg. Kom.
Faen.
Pere, bistå. Åpne skjorta.
Et øyeblikk.
Faen.
Vent. Hør på meg.
Skift sengetøy, kle av dem og vask huden og øynene, ok?
Gi alle hydroksokobalamin nå.
-Ok? -Et øyeblikk. Vent.
-Lucía, hvorfor? Hva skjer? -Cyanid. Kom hit. Se.
Det samme skjedde under en brann på en klubb i Madrid.
Alle materialer med nitrogen i seg genererer blåsyre,
som gir åndenød og denne rødlige hudfargen.
Svært giftig, Rocío.
Rocío, alle er sånn. Se!
Faen.
Jeg sier at de inhalerte cyanid.
Kler vi ikke av dem, vil de fortsette å absorbere det.
-Svært giftig! -Jeg stoler på deg.
La oss vaske og skifte alle pasientene, ok?
Raskt, takk.
Blanca og Pere, hent hydroksokobalamin.
Gå. Marta, bli med meg.
Vi må kle av ham.
Vi tar av ham skjorta.
-Det var alt. -Vi trenger alt.
-Det er alt vi fikk fra Healock. -Dette holder ikke til halvparten.
For lite tid. Hva gjør vi?
-Hva vil du jeg skal si? -Pilar antok at hun fikk tilbake jobben.
Det funker ikke sånn. Jeg leder fortsatt kirurgisk, så Pilar kan ikke…
Nicolás' ordre. Jeg er maktesløs.
Sier han "ikke kødd med Pilar", så kødder ikke vi med henne.
Ikke gjør dette mot meg i dag. Alle TV-stasjonene ringer konstant!
-Ok. -Hallo?
Ja.
Vent litt.
Jes, vær rimelig.
-Ber du meg om å være rimelig? -Ja.
Jeg har vært svært så rimelig.
Jeg var rimelig da du lot deg kneble for å bli direktør igjen.
Og jeg var også rimelig da du sluttet å kjempe for dette sykehuset!
Så jeg har vært rimelig nok!
Greit.
I det minste er du omsider oppriktig, og ferdig med å straffe meg i stillhet.
Lluís, jeg har ikke sagt noe fordi jeg skylder deg såpass.
Men hvis du skal bli den mannens nikkedukke,
ikke be meg være rimelig.
-Det skjer ikke! -Jeg ville mistet lisensen.
Skjønner du ikke? Det var for din skyld! Så du kunne leve!
Jeg bare ventet på at du ville bruke det mot meg.
Det gikk fort.
-Ta telefonen. -Vent.
Ta den.
Jésica, da.
Er du sikker på at du kan ta med babyen uten at Leo reagerer?
Hva gjør man? Barnehagen er stengt.
-Det er som det er. -Ja.
Og pasientene får se hva de har i vente.
En fødsel blekner mot å balansere jobb og privatliv.
Faen, May, du er meg en solstråle.
Ja, du kjenner meg.
Ja, vi kjenner hverandre, May.
Jenta mi.
Hvis noe er galt, så kan du si det til meg.
Ok. Ta henne.
Hei på deg!
Hei, vennen.
-Og takk. -Hei!
Men…
-Jeg må bare klarne hodet nå. Det er alt. -Det er Rocío, ikke sant?
Du kødder…
Hva faen?
Dæven døtte.
-"Europas beste sted å bli født." -Så de skjuler hun muslimen?
Ikke le!
-Faen meg grusomt. -Nei. Kom. Det er ikke morsomt.
Hva skjer? Stikker du av midt i en krise?
-Sier du! -Det er du som jobber der.
Ja, men jeg stilte diagnosen. Så jeg har gjort meg fortjent.
Ses.
Hei.
Kan jeg få skyss?
-Nei. -Jeg er sent ute, og har sykkel.
-Jeg blir så svett. -Nei.
-Hvorfor ikke? -Nei. Seriøst.
Greit.
Glem det.
Ok, greit.
Er du sikker?
-Vil du ha skyss? -Ja.
-Hørt denne låta? -Nei.
-Du liker den ikke. -Jeg liker å høre deg synge.
-Det holder. Jeg skrur den av. -Nei.
Bestefar ga pappa denne bilen, og pappa ga den til meg.
Den har gamle kassetter med musikk de spilte da jeg var liten.
Bestefar elsket den låta.
-Jeg babler. Beklager. -Nei.
-Jeg digger å høre om det. -Det er noen kassetter…
Her, velg den du vil ha.
-Dæven, så rotete. -Hva kan jeg si?
Ikke alle har en kaksefar som bor i en fjong villa langt pokker i vold.
-Da hadde jeg ikke kjørt deg. -Jeg visste heller ikke hvor det lå.
-Huset til faren din? -Nei.
-Særlig. -Det er første gang jeg drar dit.
Til din fars hus?
Faren min og jeg har et komplisert forhold, bare.
-Fortell om det. -Det er ingenting. Faren min og jeg…
Glem det. Skravle hull i hodet på meg som i sted.
-Nei. -Ja. At vi ikke kan bli sett sammen…
-Hør. -Si det.
Nei. Vent. Jeg tar…
Nei!
-Nei, se hvor du kjører! -Sorry.
-Du gjør meg nervøs.
Sorry.
Sorry, nei. Jeg sa at vi bare kan være venner.
Ok?
Det er alt. Fordi…
Ellers vil folk…
Jeg vil ikke innlate meg med noen fra sykehuset.
-Sa noen noe? -Ingen gjorde det, men…
-Ingen sa noe. -Ingen. Men folk snakker, og…
Se, her er det en kremlåt.
Hvis du syntes den andre var gammel, hør nå.
Ikke senk garden. Ettermiddagsskiftet begynner!
-Ærlig talt… -Hva?
Toni, ring lungeavdelingen. Be om så mange respiratorer som mulig.
Jøss! Når begynte overleger å gjøre grovarbeid på akutten?
De ba om hjelp. Jeg tenkte jeg kunne henge litt med typen.
-Ja. -Hjelp!
-Hjelp! Jeg trenger hjelp! -Hei! Ro deg ned.
-Jon! -Lola?
-Hva skjedde? -Det er datteren vår!
-Hvor går jeg? -Til trauma.
Lola, kjære. Lola, vennen.
-Jon. -Lola.
Lola, vennen. Kjære.
-Stetoskop. -Ja.
Lola?
Kom igjen, Lola.
Lola, vennen. Kjære. Kom igjen, Lola.
-Hva skjedde? -Rocío.
-Hjelp meg. Hun er datteren min. -Vi følger med.
-Lola, vennen. -Ro deg ned.
Lola.
-Utvidede pupiller. -Utvidede? Hva skjedde?
Hun var sånn da jeg hentet henne hos deg.
-Hva faen skjedde? -Ro deg ned.
-Hun var hos deg! -Slapp av.
-Vi prøver å redde datteren vår. -Dere må roe dere ned.
-Hva er galt? -Hun har feber og høyt blodtrykk.
En infeksjon, kanskje hjernehinne- betennelse, men med sånne pupiller…
-Pustestans. Ingen puls. Hjertestans. -Lola.
Hent akuttralle, laryngoskop og en 4,5-tube, ok?
-Slipp! Hun er datteren min! -Du må la dem gjøre jobben sin.
Nei!
Lola! Vær så snill, gjør noe!
Sånn.
Lola.
Lola, for faen! Lola!
Kom igjen.
Lola!
Fem. Quique, luftveiene.
Jeg begynner. Én…
Lola.
-Pere, 0,25 adrenalin. -Skal bli.
-Ingen puls. -Jeg fortsetter.
-To minutter, Pere. -Skal bli.
Lola, vær så snill.
Lola.
-Ingen puls. Jeg fortsetter. -Lola, vennen.
Lola.
-Lola. -Ok. Sjekk.
Fortsatt asystoli.
To minutter er gått.
Et øyeblikk.
-Hun har puls. Vi har henne. -Vi har henne, Jon.
-Vi har henne. -Lola. Er hun ok?
Ja, vi har henne. Hun er ok.
Kjære!
Ta hver jævla prøve som fins.
-Jeg vil vite hva som skjedde. -Ok.
Be dem komme nå.
-Vi setter denne her. -Ok.
Jeg har regnet. Vi kan nok få inn syv senger i hver OS.
-Er du sikker? -Ja.
Vi må bare se om den får plass der, eller må settes annensteds.
-Ok. -La oss se…
-Kan noen si meg hva som foregår? -Intensiven overtok akutten.
Det går ikke, sa jeg jo!
-Alle ut! Kom igjen! -Ikke rør dere!
Jeg er fortsatt overlege her.
-Ingen skal noe sted. -Jésica. Jeg har jobbet her i 20 år.
Det var jeg som ga deg muligheten til å dekke for meg.
Og jeg er takknemlig, Pilar.
Men med mindre jeg har fått sparken, er det jeg som bestemmer.
Vi får se på det.
Fy flate.
Hallo.
Jeg sa du ikke skulle ta med noe, og så tar du med denne vakre jenta?
Mamma mia. Nei, jeg skal videre.
-Du blir vel til middag? -Så klart.
-Lucía Haro, Sorolla-kollega. -Står til?
-Nei, jeg drar. Ikke tale om. -Vær så snill.
-Biel. -Bare litt.
Stig på.
Ok. Greit.
-Ok. Denne veien? Hvor? -Ja.
-Biel. -Kom igjen.
Faen.
"Fjongt" var ikke dekkende!
-Hvordan går det? -Hei.
-Velkommen. -Takk.
Du lurte meg.
Jeg er her, vennen. Det går bra.
Det går bra.
Så da, vennen.
-Hei, kjære. -Hei.
Hei, baby.
Kjære, hva gjør du her?
Leo har et intervju, og jeg kom for å hjelpe.
Det er du som trenger hjelp. Du har båret África i hele dag.
-Skal jeg bære? -Jeg løftet henne nettopp.
-Det går bra. -Er det noe galt?
Beklager.
Hallo?
Så da.
Er det ikke nok?
Ok. Jeg kommer.
Beklager, kjære.
Vi snakkes senere, ok?
Ha det, baby.
De overlever ikke. Hvordan kan vi mangle hydroksokobalamin?
Healock-partiene er mindre. Pengebesparende.
Faen.
Gi det til de mest kritiske, til triage nivå 2.
Hva med resten?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hva som foregår. Hvor har du vært?
-Du er på vakt. -Nei.
-Ser du ikke hvor hektisk det er? -Hva?
Hva er det? Hvordan klarte du det?
Sykepleierne driver sykehusene, i tilfelle du ikke visste det.
Vi er en familie,
og må vi bryte en dum regel for å redde liv, gjør vi det.
-Du gjorde en sabla god jobb. -Jeg vet det.
Du må ikke minne meg på det.
Det er dere leger som glemmer hvor jævla rå vi sykepleiere er.
Men slapp av, dere vil aldri glemme det igjen.
Nå skal dere få se rasende sykepleiere.
Ok. Sett i gang.
Jon.
-Hei! -Hvordan går det? Hørt noe?
Nei, ingenting.
Og Nagore?
Hun er på do7.
Vi har fått din datters prøvesvar.
Og?
Hva skjer? Hva er det?
Hva er det?
-Klargjør aktivt kull. -Med sonde?
Ja.
Hva er det? Forgiftning?
-La meg hjelpe. Slapp av. -Ikke rør henne!
-La meg hjelpe. -Ikke rør henne! Ut!
Kan du si hva som foregår? Hva er galt?
-Ana, begynn. -Ok.
Ana, hva er det?
Hei! Hva gjør du? Jon, hva er galt?
Hva er galt?
Ecstasy.
Kommer nær min datter igjen, dreper jeg deg.
Jon.
Jeg vet ikke hva du tror, men jeg bruker ikke dop lenger.
-Rusfri. -Hva gjorde ecstasy i mitt hus?
Helvete.
Umulig.
-Det lå piller i buksa hos deg. -Min datters liv kommer først.
Og du vet hva som står på spill.
-Unnskyld. -De kan ta henne.
Det var en feil!
Jeg mente det ikke! Det var en feil.
Min feil var å ha deg i livet mitt.
-Hvordan går det? -Bra.
Vi følger med på slutten av valgdagen i regionen Valencia…
Valgdeltakelsen er 20 % høyere i år.
Sjekk valgdagsmålingene.
Jeg sjekket nettopp. Patricia ligger tynt an.
-Hvis hun taper, vil det påvirke deg? -Slapp av, gutt.
Jeg satser aldri alt på ett kort.
Nei, så klart.
Det er ikke offisielt, men…
Du er sønnen min. Jeg kan stole på deg?
Jeg er blitt tilbudt stillingen som direktør for Healock.
Enten Patricia vinner eller taper, er min fremtid sikret.
Av Healock?
Ja. Jeg har trukket i tråder i årevis.
Men uansett…
Etter suksessen med Lafont har de endelig åpnet dørene for meg.
Skål.
Er det noe galt?
-Hva er galt? -Irene.
Kom hit. Vent litt. Vi setter oss på sofaen.
-Går det bra? -Nei.
-Biel, hjelp meg. -Len deg på meg.
Forsiktig. Sakte.
-Kom igjen. Sett deg. -Sakte.
-Forsiktig. Sånn. -Kjære.
Går det bra? Kan jeg ta på deg? Hvor langt er du på vei?
28 uker.
-Det er… -Ikke mye.
-Du er ikke langt på vei. -Det kan være en akutt abdomen.
-Hva er det? -Nei, dette er rier.
Sa du "rier"?
Ja, fødselen er i gang.
Vakkert, sant?
Hva gjør du her?
Hva har du på hjertet?
Hør her.
Det er ting du ikke vet om Sophie.
Jeg vet at utenlandsstudiene ikke var så gode som hun vil ha det til.
Hva trodde du?
Når du er president,
kjenner du alle, og alle skylder deg tjenester.
Alle som én.
Jeg satt ikke med armene i kors.
Men jeg vet at utprøvingen fungerte for meg.
Jeg burde være takknemlig, synes du ikke?
-Ja. -Var det det du ville si meg?
Om noen timer vil politiet stanse utprøvingen hennes.
Du anmeldte henne.
Du har bare én kur igjen.
Hvis du blir med meg nå, kan vi gi den før opptellingen er ferdig.
-Du kunne ikke vente. -Det var ikke meg.
-Patricia. -Du må bli med meg.
-Hva med de andre? -Patricia.
-Skal vi? -Patricia!
-Vent. -Nei. Patricia!
-Vi drar. -Hva faen er det? Hva?
Opptellingen er i gang.
Vi må til et annet bygg.
Jeg kommer.
Patricia, hør på meg.
Du må bli med meg.
Klapp igjen.
Hørte du ikke?
Hvor skal du? Stopp.
Ikke… Slipp meg.
-Ikke rør meg. -Livet ditt står på spill.
-Slipp. Jævel. -Det er rester av svulsten.
Fjernes de ikke, vil den vokse.
Slipp meg, ellers ringer jeg vaktene.
-Jeg ringer. -For to uker siden ville du leve.
-Da stolte jeg på deg. -Dette handler ikke om meg.
Det handler om deg. Og at du omsider bestemmer deg for hva som betyr mest.
Slipp meg.
I kveld er det valgkveld.
Den eneste kvelden der mitt liv er irrelevant.
-Vi drar. -Vi drar.
-Ok. -Pust inn.
Takk.
-Hva? -Ambulansen kommer først om en time.
En time?
For lenge. Vi kjører henne dit.
Nei, Nicolás. Barnet er prematurt og er blitt operert.
-En ambulanse må hente henne, i tilfelle. -Hva om den kommer for sent?
-Vi drar. -Nei, vent.
Har du ultralydsmonitor?
-Har du hørt om det? -Vi kjøpte en.
-Hent den. -Jeg vet hvor den er.
Vi gjør som følger.
Jeg skal ta en vaginalundersøkelse for å sjekke åpningen, ok?
-Hjelp meg. -Ja.
La oss se.
Klar?
-Ja. -Er du bekvem?
Ja?
Hun har rundt 10 cm åpning.
-Så mye? -Ja.
-Hva betyr det? -At hun kan begynne å presse.
Ja.
Jeg ringer ambulansen igjen.
Hjelp meg med noe. Løft kjolen.
Ja.
-Det var det. -Gi meg maskinen.
Her.
Alt blir bra.
-Gi meg hånden din. -Ikke vær redd.
-Alt vil gå bra. -De svarer ikke.
Biel, barnet har bradykardi.
Nicolás.
Nicolás, kom hit.
Kom hit, Nicolás.
Kom hit litt.
Barnet har for lav hjerterytme. Hun må føde nå.
-Føde her? Hvordan? -Ja.
Dr. Santapau sa at babyen lå i seteleie.
Ok. Seteleie, i fare, for tidlig, og er blitt operert.
Vanlig fødsel er for farlig.
-Hør på meg! -Vi kjører.
Vi kjører, sa jeg!
Hvis hun ikke føder nå, kan begge dø, ok?
Jeg ringer Leo, ok?
Ok.
Irene.
Kjære. Se på meg, kjære.
Ring Leo.
Flott.
-God kveld, Leonor. -God kveld.
Første spørsmål er påkrevd. Har Sorolla Europas beste lag?
-Unnskyld. -Hva er galt?
-Det haster. -Hva?
Irene føder. Babyen er i seteleie.
Ambulansen når ikke frem. Hva gjør vi?
-Unnskyld. -Unnskyld oss. Vi er på vei.
Hun må ha keisersnitt, Biel.
-Hvordan ta keisersnitt her? -Hør, Biel.
Hun har rett. Bare sånn kan barnet komme levende ut.
Ikke bli nervøs.
Du er kirurg, ikke sant?
Ja.
Men vent litt.
Har du tatt keisersnitt før?
Nei, men jeg har gjort mye vanskeligere ting. Stol på meg.
Klargjør operasjonsområdet. Og gi meg Irene.
Kok opp vann og hent håndklær.
Irene, her.
-Hei, Irene. Hvordan går det? -Veldig dårlig.
Irene, vi må gjøre det nå, ok?
-Hva? Nei. -Kom igjen. Ro deg ned.
Ro deg ned. Vi må gjøre det nå. Ok?
-Klar? -Ja, klar.
Sånn. Ro deg ned.
Jeg forlater ikke din side.
-Nei! -Nei. Irene, se på meg.
Dette går bra. Stol på meg. Det går bra. Men vi må gjøre det nå.
Hør, Nicolás.
Vi legger henne her, ok?
Bra jobba, Irene.
-Legg henne her. -Jeg kan ikke…
Kom igjen, Irene. Bra jobba. Rolig.
-Vi må gjøre det nå. -Uten bedøvelse?
Irene, det vil gjøre vondt.
Hold ut.
Vi kan ikke. Det er vanvittig.
Hent det andre førstehjelpsskrinet.
-Hvilket andre skrin? -Han vet hva jeg mener?
Forretningsmann, Valencia, villa… Må du ha det i klartekst?
Raske på.
Irene. Pust. Slapp av, ok?
Ro deg ned. Se på meg.
-Det går bra, jeg lover. -Vi er her.
-Ok. La meg se. -Nei.
La oss se. Hva er dette?
Kola. Ok. Og dette?
-Ketamin. -Perfekt.
-Seriøst? Hestebedøvelse? -Det brukes på folk òg.
-Det får duge. -Det er alt vi har.
Biel, knivene.
Sniff.
Irene, sniff.
Ok, sniff litt mer. Sniff.
Sånn ja.
-La oss legge henne ned. -Ok, her.
Ok, vi setter i gang.
-Du må lage et tverrsnitt. -Ok. Stå her.
To centimeter over pubis, 15 centimeter langt.
-Mottatt? -Ja. Grei skuring.
Irene, vi begynner nå.
Fy faen.
Bruk fingrene til å skille vevet i underhuden for å åpne.
Ok.
-Irene! -Hun besvimte. Det er best sånn.
Hold det åpent med fingrene, og spre det så jeg ser.
-Ok? -Ok.
-Kan du se muskelhinnen? -Ja.
Lag to små hull og utvid bindevevsåpningens sider.
Ok.
-Bra. -Der, ja.
Ta saksen og bruk tangen, ok?
-Der, ja. -Ok.
Ok.
Jobb deg gjennom med fingrene til du når bukhinnen.
Der.
Jeg ser livmoren.
Separer vesikalfolden for å unngå blæreskade.
-Hold den fast. -Ja.
-Ser du? -Jeg begynner.
Vi er der.
Over til det vanskelige. Hysterotomien.
Lag et lite snitt, forsiktig så du ikke skader barnet.
Åpne disseksjonen med fingrene.
-Vi er i gang. -Du klarer dette.
Sånn ja.
Forsiktig.
Biel, dytt abdomen så Lucía får ut barnet.
-Ok. -Ok.
Du må få ham ut nå.
-Kom igjen. -Kom igjen.
Faen, han blir blå. Strengen er rundt halsen hans.
Fjern strengen veldig forsiktig.
-Hold hodet. -Du har den.
-Bra. -Jeg har den.
-Forsiktig. -Ja.
-Kutt strengen. -Ok.
-Vær forsiktig. -Ja.
Han gråter ikke.
Lucía, stimuler ryggen hans.
Sånn ja.
Biel, kom hit.
Se!
Her.
Jeg ser til Irene.
Deilig.
Han er frisk. Babyen er frisk.
Nicolás.
Kom hit.
Her, hold ham.
Irene.
Pulsen er stabil.
Med 50 % av stemmene talt
ligger det an til en knapp seier for venstresiden.
Men nøkkelordet her er "knapp".
Det ville ikke vært første gang Segura-effekten…
-Knusende. -…tok oss på senga.
Så knusende.
Det blir tungt for henne å snu utviklingen.
SISTE SJANSE TIL Å BLI FRISK!
-Hva? Gir du blaffen? -…tæret på presidenten.
-Jeg vet ikke hva jeg gjør her. -Du rir av stormen.
Hva driver du med? I tykt og tynt, ikke sant?
Ikke nå lenger. Jeg drar.
Hva mener du? Hvor skal du?
Jeg drar.
Jeg har viktigere ting fore.
Viktigere enn å vite om du blir gjenvalgt?
Ja, Emilio.
Viktigere.
-Hvordan går det med dem? -Stabilt. De klarer seg.
-Dere gjorde en strålende jobb. -Takk.
-Vi drar nå. -Jeg kjører etter.
-Greit. -Ok.
Takk, min sønn.
Veldig glad i deg.
-Nicolás. -Ja?
Kanskje ikke rett tidspunkt, men jeg må si deg noe.
Ja, selvsagt. Si det.
Du stolte på meg. Kan jeg stole på deg?
-Så klart. -Virkelig?
-Ja. -Det gjelder Sophie Lafont.
Jeg vet ikke om dette kan påvirke deg eller skade deg på noen måte, men…
Men vær så snill, ikke del dette med noen.
-Selvfølgelig. -Ikke et knyst.
Jeg lover.
Si det.
Hvem gjemmer du deg for?
Fra Rocío?
Må vi snakke om dette? Jeg…
-Jeg har ikke lyst. -Ok.
Hva gjør du her? Hvorfor er du ikke hjemme?
Quique.
Hva er galt?
Hva skjedde?
Jeg rota det skikkelig til, May.
Hvordan?
Jeg rota det skikkelig til.
Så så. Få det ut.
Få det ut.
Litt av et par…
Det går bra.
-Vel… -Faen.
-For en kveld, hva? -Det var intenst.
Nei, gøyal middag?
-Vi spiste aldri middag. -Det stemmer.
Jeg synes du skylder meg en middag.
Synes ikke du?
Nå.
Nå?
Ja.
-Hallo? -Du har å gi meg den dosen.
Hvis ikke gjør jeg alt i min makt for å knuse deg.
-Hva gjør jeg? -Kom til sykehuset nå.
Nå?
Skynd deg. Jeg venter på deg her.
Men hvorfor nå? Néstor?
-Nå? Néstor? -Faen.
-Du kødder. -Hva?
-Hva skjer? -Politiet er her.
-Hva skal jeg gjøre? Jeg kommer. -Bli. Vi får ikke tid.
-Hva skjer? -Jeg går.
-Bli der du er. Ikke dra. -Hva? Néstor?
Néstor?
Svarte faen!
Mobilen.
Mobilen min, for helvete.
-La oss spise middag nå. -Virkelig?
-Som venner, ok? -Som venner. Bare det.
-Vi to, bare venner. -Biel!
-Politiet. Vi må gjøre det nå. -Går det bra?
-Snakkes senere. -Hva skjedde?
Unna vei!
Mobilen min.
70 % av stemmene er nå talt.
Det er utrolig hvor dødt løp dette er.
-Akkurat nå kan alt skje. -Spania!
Patricia er på partiets hovedkvarter. Ta med dosen.
Vi har ikke tid. Faen.
God aften.
-Dr. Amaro? -Ja.
Det gjelder anmeldelsen mot dr. Sophie Lafont.
Ja, følg meg.
Her.
Hvor er den?
Flasken er ikke her.
Er det mulig?
-Den hurpa. -Hvor kan de være?
Hva skal vi gjøre?
Faen i helvete.
Hva faen har skjedd her?
De tok alt.
Hvordan visste hun…
Jeg vet ikke.
Hva?
Beklager. Jeg forstår ikke hva som skjedde.
-Noen tipset henne. Jeg vet ikke hvem. -Slapp av.
David, la oss lete etter gjenglemte harddisker.
Svar, for svarte.
Sønn, er alt i orden? Jeg er på vei hjem. Vi fikk så hastverk…
Tipset du noen så de kunne få bevisene fra Lafonts studie til å forsvinne?
Jeg vet ikke hva du snakker om.
-Drittsekk. -Hva snakker du om?
-Jeg sa ingenting. -Drittsekk. Jeg visste det!
Tenk på det. Hadde hun hatt tid om jeg varslet?
-Du sa det i sted! -Jeg tror deg ikke.
Lafont er ikke dum. Hun mistenkte nok noe.
Jeg tror deg ikke. Du er en løgner. Kom hit og si det at du løy til meg.
Kom hit nå!
Ro deg ned. Jeg snur.
Nicolás!
Nicolás, svar meg!
Si noe, for faen. Kom igjen.
Er du der?
Néstor.
Jeg hører deg puste, Néstor.
Jeg er lei for det.
Hun tok alt.
Dra til helvete.
Du bare måtte lure meg.
Igjen, hva?
Så du kunne reddet meg.
Du kalles ikke "Doktor Død" uten grunn.
Dra til helvete.
Pappa.
Pappa, si noe.
Pappa, si noe, er du snill.
Hva?
Vi vant.
Vi vant!
Patricia!
Vi vant!
Gratulerer.
-Vi går til balkongen. -President!
Alle til balkongen. Kom igjen!
Ja!
Champagne. Ta med champagne.
President!
Fire år til!
Lenge leve Valencia!
Tekst: Nicolai Herzog