Valencia stemmer.
Pau Aleixandre og Patricia Segura er favoritter efter udelukkelsen
af den højreradikale kandidat som resultat af angrebet på skolen Azorín,
hvor præsidenten lovede at stemme i dag.
Forbered dig. Hele pressen er her.
-Hvad nu? -Respekter afspærringen.
Vent lidt.
Jeg har jo sagt, I ikke må gå ind.
I må ikke gå ind.
-Godmorgen. -Godmorgen.
-Præsident. -Med forlov.
-Patricia! -Godmorgen. Du må ikke gå ind.
Hvorfor? Hvad sker der?
-Vi ved det ikke endnu. -Vi ved ingenting.
-Det kan være farligt. Gå ikke ind. -Hør efter.
-Jeg sagde, at vi stemmer her i dag. -Hvad laver du?
-Så det gør vi. -Men…
-Lad mig gå ind. -I må ikke gå ind!
-Præsident. -Gå ikke ind!
-Præsident Segura. -Føler du dig ansvarlig?
-Kan vi få en kommentar? -Aflyser du valget?
-Hvad nu? -Var det højreradikale?
-Føler du dig skyldig? -Du milde!
Vil det påvirke valget?
-Pas på. -Hvad foregår der?
-Det er vigtigt. -Folk vil have besked.
-Præsident. -Præsident.
-Oppositionen kræver, du træder tilbage. -Føler du dig skyldig?
-Træder du tilbage? -Præsident, hvad mener du om hændelsen?
Tror du, det var et terrorangreb?
ÅNDELØS
Borja Muñoz er til stede på skolen Azorín. Hvad kan du fortælle?
Ikke så meget endnu.
Præsidenten og vælgerne blev kørt på hospitalet efter en mulig forgiftning.
Toni, vi har brug for flere bårer, okay?
Rocío, ved du noget? Hvad er der sket?
Redningsfolkene tror,
at gasserne fra branden blev lukket inde i det nedhængte loft,
og genopbygningen gjorde, at de slap ud.
Hvor mange tilskadekomne?
Cirka 50.
Hvad med at bruge operationsstuerne som intensiv? Jésica, hvad mener du?
Ja, jeg løser det. Vi ses senere.
Hold mig opdateret.
Jésica.
Hvad er der galt?
Hvad mener du?
Siden jeg blev direktør, behandler du mig som lort.
Lluís, vi talte om det derhjemme, okay?
Du gjorde, hvad du var nødt til. Jeg bebrejder dig ikke.
Ja, men jeg tror dig ikke.
Måske har du dårlig samvittighed.
Jeg giver Néstor besked, okay? Tak. Jesi! Jeg kommer om lidt.
Jesi!
Du trykker på knappen for at lukke døren.
-Jeg må have trykket forkert. -Okay.
-Jeg skal op på tredje. Og dig? -Ditto.
Okay.
Du skal vide, jeg havde sagt ja uanset jobbet på Sorolla,
fordi jeg vil arbejde sammen med dig, min bedste ven.
-"Uanset jobbet"? -Uanset jobbet.
Jeg kunne stå med armen oppe i et ligs røv lige nu.
-Luci! -Jo, for dig. Så du ved det.
Er vi venner igen? Venner?
-Ja, men… -Okay.
-Tak. -Kan vi begynde forfra?
-Lucía, der er intet sket. Alt er fint. -Okay.
Okay.
-Hej. -Hej.
-Godmorgen. -Hej.
Kør ham nedenunder.
-Vi kører ham ned på stuen. -Ja.
Pas på.
Vent, jeg vil fortælle dig noget.
Jeg var sammen med reservelægen fra onkologi. Kender du ham?
Han har blå øjne. Du må have set ham.
Hvad er der galt?
Du har været her i under en uge, og du har gjort det, du altid gør.
Hvad har jeg gjort?
Du føler dig usikker og begynder at konkurrere med mig.
Det gør du altid!
Du tager det, der betyder mest. Siden vi var 20 år!
Jeg var sammen med Biel, ikke din kæreste.
Hvad er der med dig?
-Jeg vidste det ikke. -Selvfølgelig.
Jeg vidste det ikke. Jesi, jeg sværger.
Fandens.
Néstor.
Ja?
Jeg gjorde det.
-Stemte du? -Anmeldelsen.
De udsteder snart arrestordren mod Lafont.
Pilar… Hvad har du gjort?
Det skulle gøres nu. Vi risikerede, at hun at ødelagde beviserne.
Jeg beklager, Néstor.
Godmorgen.
Biel.
-Kom. -Værsgo.
-Hvad så? -Pilar har meldt Sophie.
Og behandlingerne?
Studiet er slut.
For helvede…
-Hvad med Patricia? -Mangler hun behandlinger?
-Ikke mange. -Tjek det.
Vi giver hende dem. Hurtigst muligt. Måske i dag?
Det bliver svært med valget i dag.
Hun er på skadestuen. Tjek hendes behandlinger.
Tyve år. Uden sygehistorie.
Akut respirationssvigt og hæmodynamisk stabil.
Vi begyndte med iltbehandling og kortikosteroider.
-Undskyld. -Fandens!
Rocío!
-Hvad har vi? -Hypotension og bradykardi.
Forgiftningen udvikler sig hurtigt.
Hvad siger blodgasanalysen?
Acidose som hos dem alle og carbonmonoxidhæmoglobin på 40 procent.
Fyrre procent?
-Det er ikke godt. -Nej.
-Hjælper ilten ikke? -Hos ingen af de kritiske patienter.
Det ender med, at vi må intubere.
Hej.
De Felipe?
Jeg har aflyst behandlingerne. Fik du ikke beskeden?
Jeg læste den ikke.
Så vil jeg benytte lejligheden til at sige farvel til dig.
Rejser du? Hvorhen?
Jeg tager til Lyon for at præsentere vores fremskridt.
Tror du, studiet fortsætter, når jeg kommer tilbage?
Hvorfor siger du det?
På grund af valget, Biel.
Hvis der kommer en ny regering…
Det ved vi jo.
Jeg havde bare brug for fem måneder mere.
Så havde jeg fundet en kur.
Præsident Segura, for eksempel.
Hun mangler kun én dosis.
Uanset valgresultatet i dag har jeg allerede vundet.
Nuvel.
I så fald bon voyage.
Følger du mig ud?
PATRICIA MANGLER KUN ÉN DOSIS.
VI GIVER HENDE DEN I AFTEN.
-Tag den ikke af. Vi ved ikke… -Jeg har det fint!
-Vi ved ikke, hvad I indåndede. -Du skal udtale dig nu.
-Folk sabler os ned. -Hvad siger vi? Hvad er prognosen?
At de fleste patienter er stabile. Alt er under kontrol.
Det er for meget sagt. Situationen er alvorlig.
-Det ved vi først i morgen. -Jeg vil ikke lyve.
Jeg sendte vælgerne derhen.
-Det er min skyld! Jeg må tage ansvar. -Du lyver ikke.
-Ham, vi manglede… -Lad os snakke.
Ikke lige nu.
Vent lige… Aleixandre.
Tag den af.
Han ankom før dig. Sikkerhedsfolkene siger, du bør blive væk.
Til hovedkvarteret.
-Patricia, det er vigtigt. -Senere. Vi tales ved.
Undskyld forsinkelsen.
Jeg var…
-Pilar, hvad laver du her? Er du okay? -Jeg bad om at blive udskrevet.
Selvfølgelig.
Det glæder mig, at du er frisk igen.
Tak.
Skadestuen vil bruge operationsstuerne til at behandle de forgiftede patienter.
-Ja, jeg gav dem grønt lys. -Jeg omgjorde beslutningen. Vi kan ikke.
Ikke efter det med Aspergillus. Ventelisten ville vokse. Det går ikke.
Du ved, vi ville drukne i klager, ikke?
Okay…
Det glæder mig, at du er så frisk,
men den slags skal du drøfte med mig.
Det er mig, der træffer beslutningerne.
Undskyld, jeg troede, Lluís havde sagt det.
Jeg vil ikke virke uhøflig eller…
Eller sætte dig i forlegenhed, men jeg er ikke Sorollas direktør mere.
Det ved jeg godt. Og?
Alt er som før, og jeg er chefkirurg igen.
Du forstår det nok.
Lad os fortsætte.
Vi kan ikke overlade regionalregeringen i hænderne på dem,
der plyndrer os og efterlader os uden sundhedstjenester.
Valget i dag er meget enkelt.
Hvis I ønsker et offentligt sundhedsvæsen, så stem på Igualdad.
Hvis I vil afvikle og privatisere det, så stem på Segura.
Utroligt.
Svinets taktik er at angribe dig, hvor det gør mest ondt.
Han gør valget til en afstemning om sundhedsvæsnet.
-Utroligt. -Det er lige meget.
Er det? En bombe sprang på en skole.
Det siger du ikke, Emilio. Jeg var der.
Det er lige, hvad der manglede…
Emilio.
Emilio, for fanden.
-Regn med mig. -Ja?
Vi vinder valget.
Vi vinder valget. Jeg sværger.
Blanca, hvad har vi?
Mand, 43 år, diabetiker og med hypotension.
GCS-score på 12.
Takypnø og takykardi. Iltmætningen er helt nede på 87 procent.
Det er på trods af behandlingen med fem liter ilt og kortikosteroider.
Og det her?
-Hvad? -Hjælp mig.
Siden hvornår er huden rød?
Siden han fik det værre.
Okay. Kom her.
Fandens.
Pere, åbn skjorten for mig.
Okay, et øjeblik.
Fandens.
Hør efter et øjeblik.
Skift lagner, klæd dem af, og vask deres hud og øjne, okay?
-Giv dem hydroxocobalamin hurtigst muligt. -Et øjeblik. Vent.
-Lucía, hvorfor? Hvad sker der? -Cyanid. Kom. Se her.
Vi så det samme efter en brand på et diskotek i Madrid.
Alle nitrogenholdige materialer danner blåsyre,
som forårsager dyspnø og den rødlige hudfarve.
Det er meget giftigt.
Det er dem alle sammen. Se.
Fandens.
De har indåndet cyanid.
De absorberer det igen og igen fra tøjet og lagnerne.
-Det er meget giftigt. -Okay, fint.
Vask alle patienterne og skift lagner. Og gør det hurtigt.
Blanca og Pere, hent hydroxocobalamin.
Alt det, I kan få. Marta, kom med mig.
Tøjet skal tages forsigtigt af.
Tag skjorten af ham.
-Værsgo. -Vi skal bruge det hele, Susana.
Det er alt fra Healock.
Det er ikke engang nok til halvdelen.
Tiden løber. Hvad gør vi?
Hvad skal jeg sige? Pilar antog, at vi vendte tilbage til normalen.
-Det inkluderer hendes job. -Sådan er det ikke.
-Jeg er stadig chefkirurg. Pilar… -Det er Nicolás' ordrer.
Hvis han siger, vi ikke må pisse hende af, så pisser vi hende ikke af.
Diskuter ikke med mig i dag. Alle tv-stationerne ringer, okay?
-Okay. -Hallo?
Ja.
Et øjeblik.
Jes, vær nu rimelig.
-Beder du mig om at være rimelig? -Ja.
Jeg har været meget rimelig.
Jeg var rimelig, da du fortiede, at du var direktør igen.
Jeg var også rimelig, da du valgte ikke at kæmpe for hospitalet mere!
Jeg har været rimelig!
Godt. Du er langt om længe ærlig og straffer mig ikke med din tavshed mere.
Lluís, jeg har intet sagt,
fordi det skylder jeg dig.
Men hvis du bliver hans marionet, så bed mig ikke om at være rimelig.
-Jeg nægter! -Jeg ville miste min autorisation.
Fatter du ikke, jeg gjorde det for dig? For at redde dit liv!
Jeg ventede på, du ville bebrejde mig.
Du var hurtig.
-De ringer til dig. -Vent.
Tag telefonen.
Jésica, vær nu sød.
Er du sikker på, du må tage dit barn med for Leo?
Hvad gør jeg? Dagplejemoren svigtede os.
-Sådan er det bare. -Ja.
Så ser mine patienter også, hvad der venter dem.
Fødslen er intet mod at balancere job og privatliv.
Du er virkelig en humørspreder.
Ja, du kender mig jo.
Ja, vi kender hinanden, May.
Hvis der er noget galt, kan du fortælle mig det.
Okay. Tag hende.
Hvad så?
Hvad så, lille skat?
-Og tak. -Hvad så?
Men…
Lige nu har jeg bare brug for at klare tankerne.
Det er Rocío, ikke?
Det er fandeme løgn.
Hvad fanden?
Hold da kæft.
"Europas bedste fødested."
Derfor skjules muslimen?
Grin ikke!
-Det er skidekomisk. -Nej. Gå så. Det er ikke sjovt.
Hvad så? Stikker du af midt i en krise?
-Du skulle nødigt snakke. -Du arbejder der jo.
Ja, men jeg diagnosticerede dem.
Så jeg fortjener det.
Vi ses.
Hør…
Giver du et lift?
-Nej. -Jeg når det ikke på cykel.
-Jeg bliver svedig. -Nej…
-Hvorfor? -Nej. Jeg mener det.
Okay, fint.
Helt i orden.
Okay.
Er du sikker?
-Vil du med eller ej? -Ja.
-Kender du sangen? -Nej.
-Du kan ikke lide den. -Jeg kan lide at høre dig synge.
-Nej, jeg slukker for den. -Jeg mener det.
Min farfar gav min far bilen, og min far gav den til mig.
Så det er de gamle kassettebånd, jeg hørte som barn.
Min bedstefar elskede den sang.
-Jeg plaprer løs. -Nej.
-Det er spændende. -Her er der nogle bånd…
Her, vælg det, du vil høre.
-Det er skiderodet. -Hvad skal jeg sige?
Vi har ikke alle en rig far, som bor i en rigmandsvilla,
der ligger skidelangt væk.
-Havde jeg vidst det, sad du ikke her. -Jeg vidste ikke, hvor det lå.
-Din fars hus? -Nej.
-Ja, ja. -Det er første gang, jeg besøger ham.
Besøger din far?
Min far og jeg har et kompliceret forhold.
-Fortæl. -Nej. Min far og jeg…
Glem det. Du var ved at fortælle mig noget.
-Nej. -Jo. Om at vi ikke må ses sammen…
-Se. -Nej, fortæl.
Nej. Vent. Jeg tager lige…
-Nej! Hold øje med kørebanen. -Undskyld.
-Du gør mig nervøs.
Det må du undskylde.
Undskyld. Nej. Jeg sagde, at vi kun kan være venner.
Okay? Det er det hele. Fordi…
Fordi folk… Jeg vil bare ikke have problemer med nogen på hospitalet.
Har nogen sagt noget?
Nej, ingen har sagt noget, men…
-Ingen har sagt noget. Hvorfor så? -Nej, men folk snakker…
Der er en god sang på dette bånd.
Hvis den anden var gammel, så vent og se.
Sænk ikke paraderne. Aftenvagten begynder.
-Helt ærligt… -Hvad?
Toni, ring til lungeafdelingen og bed om alle de iltmasker, du kan få.
Jamen dog! Siden hvornår arbejder overlægerne på skadestuen?
De bad os om hjælp. Samtidig ser jeg dig. Vil du ikke se mig?
-Jo. -Hjælp!
-Jeg har brug for hjælp! -Tag det roligt.
-Jon! -Lola?
-Hvad er der sket? -Jeg ved det ikke!
-Hvorhen? -Traumerummet.
Lola, søde skat.
-Jon. -Lola.
-Lola, min skat. Giv mig stetoskopet. -Ja.
Lola?
Kom nu, Lola.
Lola, min skat. Kom nu.
-Hvad er der sket? -Hjælp mig. Det er min datter.
Lad os monitorere hende.
-Lola, skat. -Rolig.
Lola.
-Hun har udvidede pupiller. -Hvad er der sket, Nagore?
Sådan var hun, da jeg hentede hende hos dig.
-Hvad er der sket? -Slap af.
-Hun var hos dig. -Slap af, skat.
-Vi forsøger at redde vores datter. -Slap af begge to. Okay?
-Hvad er der galt? -Feber og forhøjet blodtryk.
Det kan være en infektion,
måske meningitis, men de udvidede pupiller…
-Hun trækker ikke vejret. Hjertestop. -Lola.
Hent akutvogn, laryngoskop og endotrakealtube på 4,5.
-Slip mig! Det er min datter! -Ja, men lad dem gøre deres arbejde.
Nej! Lola! Gør noget. Jeg beder jer.
Sådan.
Lola, for fanden! Lola!
Kom nu.
Lola.
-Fem. Quique, overtag iltmasken. -Jeg starter. En…
Lola.
-Pere, 0,25 milliliter adrenalin. -Javel.
-Ingen puls. -Jeg fortsætter.
-To minutter, Pere. -Javel.
Lola, kom nu.
Lola.
-Ingen puls. Jeg fortsætter. -Lola, skat.
Lola.
-Lola. -Lad os tjekke.
Stadig asystoli.
Der er gået to minutter.
Vent lidt.
Pulsen slår. Hun er tilbage.
-Hun er tilbage, Jon. -Lola. Er hun okay?
Ja, hun er tilbage. Hun er okay.
Min skat.
Undersøg hende for alt.
-Jeg vil vide, hvad der skete. -Okay.
Bed dem om at komme.
-Vi stiller den her. -Okay.
Jeg tror, vi kan få plads til syv senge på hver operationsstue.
-Er du sikker? -Ja.
Vi må se, om der er plads der, eller hvordan vi løser det.
-Okay. -Lad mig se…
-Hvad foregår der her? -Vi bruger operationsstuerne som intensiv.
Jeg sagde jo nej. Ud, alle sammen!
-Kom så! -I bliver her!
Jeg er stadig chef for afdelingen.
-Ingen forlader stuerne. -Jésica.
Jeg har været chef i 20 år.
Du har afløst mig i nogle måneder, fordi jeg gav dig muligheden.
Og det sætter jeg stor pris på.
Men medmindre jeg er blevet fyret, træffer jeg beslutningerne.
Vi får se.
Hold da kæft.
Hej.
Du skulle jo ikke komme med noget, og så kommer du med en smuk pige.
Du milde. Nej, jeg kører igen.
-Du spiser med, ikke? -Jo. Lucía Haro, en kollega fra Sorolla.
-Hej. Nej, jeg kører igen. Nej… -Kom nu. Vær nu sød.
-Biel. -Bare lidt.
Kom ind.
Okay.
-Kom så. Er det denne vej? -Ja.
-Biel. -Kom.
For fanden.
"Rig" var en underdrivelse.
-Hvordan går det? -Hej.
-Velkommen. -Tak.
Du narrede mig.
Jeg er her, skat. Bare rolig.
Bare rolig.
Sådan, skat.
-Hej, skat. -Hej.
Hej, lille pus.
Min lille skat. Hvad laver I her?
Leo har et interview. Jeg kom for at hjælpe hende.
Du har brug for hjælp. Du har båret på África hele dagen.
-Skal jeg? -Nej, jeg har lige taget hende op.
-Bare rolig. -Er der noget galt?
Undskyld mig.
Hallo?
Så, så.
Er der ikke nok?
Jeg kommer nu. Okay.
Undskyld, skat.
Vi tales ved senere, ikke? Hej, lille pus.
De klarer det ikke. Hvorfor er der ikke nok hydroxocobalamin?
Healock-partierne er mindre for at spare penge.
Fandens.
Giv det til de mest syge på triageniveau 2.
Hvad med resten?
Jeg ved det ikke.
Jeg forstår det ikke.
-Hvor var du? Det er din vagt. -Drop det.
Kan du ikke se, vi har travlt?
Hvad?
Hvordan gjorde du det?
Sygeplejerskerne driver hospitalerne, hvis du ikke vidste det.
Vi er en familie.
Hvis vi må bryde en dum regel for at redde liv, så gør vi det.
-Skidegodt arbejde, Blanca. -Ja, det ved jeg.
Det behøver du ikke minde mig om.
Det er lægerne, der glemmer, hvor skidedygtige vi er.
Men bare rolig. I glemmer det aldrig igen.
Nu skal I få en vred sygeplejerske at se.
Tilbage til arbejdet.
Jon.
-Hej. -Har du hørt noget?
Nej, ikke endnu.
Og Nagore?
Hun er på toilettet.
Vi har din datters resultater.
Og?
Hvad så? Hvad er det?
Hvad er det?
-Klargør aktivt kul. -Med sonde?
Ja.
Er det en forgiftning?
-Jeg kan hjælpe jer. -Rør hende ikke!
-Lad mig hjælpe. -Rør hende ikke! Ud!
Hvad foregår der? Hvad fejler hun?
-Ana, begynder du? -Ja.
Hvad er det?
Hey! Hvad laver du? Jon.
Hvad er der galt?
Hvad er det?
Ecstasy.
Hvis du nærmer dig min datter, dræber jeg dig.
Jon.
Jeg ved ikke, hvad du tror, men jeg er clean.
-Det er jeg. -Og ecstasyen hos mig?
Pis.
Det er løgn.
-Jeg havde nogle piller i lommen. -Min datters liv kommer først.
Du ved, hvad der står på spil. De kan tage hende fra mig.
-Jeg sværger. -Slip mig!
Det var ikke med vilje. Det var et uheld.
Uheldet var at lukke dig ind i mit liv.
-Hvordan går det? -Godt.
Vi følger afslutningen på valgdagen i Valencia nøje…
Valgdeltagelsen er 20 procent højere i år.
Se, hvad valgstedsmålingerne siger.
Jeg har tjekket. Patricia klarer sig skidt.
Vil et valgnederlag påvirke dig?
Bare rolig, min dreng.
Jeg lægger aldrig alle mine æg i samme kurv.
Selvfølgelig.
Det er ikke officielt, men du er min søn, og jeg kan stole på dig, ikke?
De har tilbudt mig posten som administrerende direktør for Healock.
Min fremtid er sikret, hvad enten Patricia vinder eller taber.
Healock?
Ja. Jeg har bejlet til dem og trukket i trådene i årevis…
Takket være Lafonts succes har de endelig åbnet dørene for mig.
Cheers.
Er der noget galt?
-Hvad er der galt? -Irene.
Kom. Hold fast i mig.
Kom og sæt dig i sofaen.
-Er du okay? -Nej.
-Biel, hjælp mig. -Støt dig til mig.
Forsigtigt. Stille og roligt.
-Sæt dig ned. -Stille og roligt.
-Forsigtigt. Sådan. -Skat.
Er du okay? Må jeg mærke efter? Hvor langt er du henne?
Otteogtyve uger.
-Det… -Det er tidligt.
Ja, meget tidligt.
Det kan være akut abdomen.
-Hvad er det? -Nej, det er veer.
Hvad mener du med veer?
Ja, fødslen er i gang.
Smukt, ikke?
Hvad laver du her?
Hvad ville du fortælle mig?
Hør her.
Der er ting, du ikke ved om Sophie.
Jeg ved, at studieresultaterne i udlandet ikke er så positive, som hun hævder.
Hvad troede du?
Som præsident
kender jeg alle, og alle skylder mig tjenester.
Alle. Jeg sidder ikke bare med korslagte arme.
Men jeg ved, at forsøget har virket på mig.
Det bør jeg være taknemmelig for. Ikke?
-Jo. -Var det dét, du ville fortælle mig?
Politiet stopper forsøget om et par timer.
Du anmeldte hende.
Du har kun én dosis tilbage.
Hvis du går med mig, kan vi nå det, inden stemmerne er talt op.
-Du kunne ikke vente. -Det var ikke mig.
-Patricia. -Kom med mig.
-Og de andre patienter? -Patricia.
-Skal vi gå? -Patricia.
-Vent. -Nej. Patricia!
-Kom. -Hvad fanden er der? Hvad?
Optællingen begynder.
Vi skifter bygning.
-Jeg kommer nu. -Patricia, hør på mig.
Vær sød at komme med.
Hold din kæft.
Hørte du mig ikke?
Hvor skal du hen? Stop.
Lad være… Slip mig.
-Rør mig ikke. -Dit liv er på spil.
-Slip. Skiderik. -Der er rester af tumoren.
Den kommer igen, hvis de ikke fjernes.
Slip mig, ellers tilkalder jeg vagten. Jeg gør det.
For to uger siden ville du leve.
Dengang stolede jeg stadig på dig.
Det handler ikke om mig.
Det handler om dig og om, at du beslutter, hvad der er vigtigst.
Slip mig.
I aften er der valgaften.
Den eneste aften, hvor mit liv ikke tæller.
-Lad os gå. -Kom.
-Okay. -Ånd ind.
Tak.
-Hvad? -Ambulancen er her først om en time.
Om en time?
Det er for længe. Vi tager bilen.
Nej. Barnet er præmaturt og gennemgik en operation.
-Ambulancen er bedre, hvis der sker noget. -Og hvis den ikke når frem?
-Lad os køre. -Nej. Vent. Har I en ultralydsmonitor?
-Ved du, hvad det er? -Vi købte en.
-Hent den. -Jeg ved, hvor den er.
Nu skal du høre, hvad vi gør.
Jeg vil undersøge dig for at se, hvor udvidet du er.
-Hjælp mig. -Ja.
Lad os se.
-Er du klar, Irene? -Ja.
Ligger du godt? Ja?
Hun er cirka ti centimeter udvidet.
-Så meget? -Ja.
Hvad betyder det?
-Hun er klar til at presse. -Ja.
-Jeg ringer efter ambulancen. -Okay.
Hjælp mig. Løft hendes kjole.
Ja.
-Sådan, skat. -Giv mig apparatet.
Her.
Det skal nok gå, skat.
-Giv mig din hånd. -Bare rolig, skat.
-Det skal nok gå. -De svarer ikke.
Biel, barnet har bradykardi. Nicolás.
Nicolás, kom.
-Kom her, Nicolás. -Kom et øjeblik.
Barnet har bradykardi og får ikke ilt nok. Hun skal føde nu.
-Føde barnet her? -Ja.
Dr. Santapau sagde, at barnet lå i sædeleje.
Sædeleje, får for lidt ilt, præmaturt og tidligere opereret.
En vaginal fødsel er for risikabel.
-Nicolás, hør på mig! -Vi kører. Jeg sagde, vi kører!
Hvis hun ikke føder nu, kan de begge to dø, okay?
-Jeg ringer til Leo, okay? -Okay.
Irene.
-Skat. Se på mig, skat. -Ring til Leo.
Godt.
-Godaften, Leonor. -Godaften.
Jeg er nødt til at spørge. Har Sorolla Europas bedste personale?
-Undskyld. -Hvad sker der?
-Det haster. -Hvad?
Irene er ved at føde.
Barnet er i sædeleje, og ambulancen når ikke frem.
-Jeg beklager. -Et øjeblik. Vi er på vej.
Vi må foretage kejsersnit.
Hvordan gør vi det her?
-Rolig, skat. -Din ven har ret.
Det er barnets eneste chance for at overleve. Bliv ikke nervøs.
Du er kirurg, ikke?
-Jo. -Vent et øjeblik.
-Har du foretaget kejsersnit før? -Nej, men jeg har gjort sværere ting.
Stol på mig.
Klargør operationsfeltet først.
-Lad mig tale med Irene. -Okay. Kog vand og hent håndklæder.
Irene, værsgo.
-Hej, Irene. Hvordan har du det? -Dårligt.
Vi er nødt til at gøre det nu, okay?
-Hvad? Nej. -Kom. Bare rolig. Vi må gøre det nu. Okay?
-Kom. -Ja, kom så.
Sådan. Bare rolig.
Jeg viger ikke fra din side, skat.
-Nej! -Irene, se på mig.
Det skal nok gå. Stol på mig. Okay?
Men vi må gøre det nu. Kom. Nicolás.
Vi lægger hende her. Okay? Godt.
-Godt gået, Irene. Nicolás, læg hende her. -Jeg kan ikke.
-Godt, Irene. Stille og roligt. -Det skal gøres nu.
-Uden bedøvelse? -Irene.
Det kommer til at gøre ondt.
Hold ud.
Nej, det kan vi ikke. Det er vanvittigt. Hent den anden medicinkasse.
-Hvad mener du? -Han forstår mig.
Ikke? Forretningsmand, Valencia… Skal jeg skære det ud i pap? Hent den.
Kom så.
-Irene. Træk vejret. Slap af. Se på mig. -Jeg kan ikke.
-Det skal nok gå. -Vi er her.
Lad mig se, Nicolás. Hvad er det?
Kokain? Okay. Og det her?
-Ketamin. -Perfekt.
-Bedøvelsesmiddel til heste? -Det bruges også til mennesker.
Det er, hvad vi har. Biel, knivene.
Snif det.
Irene, snif det.
Okay, lidt mere. Snif. Sådan.
-Lad os lægge hende ned. -Her er de.
Godt, lad os begynde.
-Læg et tværgående snit. -Okay. Stil dig her.
To centimeter over kønsbenet og cirka 15 centimeter langt.
-Forstået? -Ja. Intet problem.
Irene, så starter vi.
For helvede.
Lav en stump dissektion med fingrene i det subkutane væv for at åbne det.
Okay.
-Irene! -Hun besvimede. Det er bedst sådan.
Hold fast med fingrene og spred åbningen, så jeg kan se.
-Okay? -Okay.
-Kan I se fascien? -Ja.
Læg to små snit og udvid åbningen af fascien lateralt.
Okay.
-Godt. -Sådan.
-Tag saksen og hjælp til med pincetten. -Okay.
-Sådan. -Okay.
Okay.
-Arbejd dig frem, indtil du når bughinden. -Jeg har den. Der.
Der er livmoderen.
Separer folden, så du ikke beskadiger blæren.
-Hold godt fast. -Ja.
-Kan du se? -Jeg starter.
Det er gjort.
Nu kommer det svære. Snittet i livmoderen.
Læg forsigtigt et lille snit, så du ikke skader barnet.
Bagefter laver du en åbning med fingrene.
-Lad os begynde. -Du klarer det.
Sådan.
Forsigtigt.
Biel, skub til abdomen, så Lucía kan få barnet ud.
-Okay. -Okay.
Få barnet ud nu.
-Kom så. -Ja.
Han er blålig. Han har navlestrengen om halsen.
Fjern navlestrengen meget forsigtigt.
-Støt hovedet. -Har du ham?
-Godt. -Jeg har ham.
-Forsigtigt. -Ja.
-Klip navlestrengen over. -Okay.
-Forsigtig. -Ja.
Han græder ikke.
Lucía, gnub hans ryg.
Vi klarede det.
Biel, kom. Se.
Tag ham.
Jeg ser lige til Irene.
Godt.
Han er okay. Drengen er okay.
Nicolás.
Kom.
Her. Tag ham.
Irene.
Hendes puls er stabil.
Halvtreds procent af stemmerne er talt op,
og det ligner en snæver sejr til venstrefløjen.
Men nøgleordet er "snæver."
-Segura-effekten har overrasket os før. -Sikken lussing.
-Kæmpe lussing. -Hun får svært ved at indhente dem…
PATRICIA, KOM NU! TAG TELEFONEN!
SIDSTE CHANCE FOR AT BLIVE RASK!
Er du ligeglad?
Hvad laver jeg her?
Du rider stormen af.
Hvad? I tykt og tyndt, ikke?
Ikke længere. Jeg går.
Hvad mener du? Hvor går du hen?
Jeg går.
Jeg har vigtigere ting at gøre.
Er de vigtigere end at vide, om du bliver genvalgt?
Ja, Emilio.
De er vigtigere.
-Hvordan har de det? -De skal nok klare sig.
-I gjorde et godt arbejde. -Tak.
-Vi kører nu. -Jeg følger efter jer i bilen.
-Okay. -Godt.
Tak, min dreng.
Jeg elsker dig.
-Nicolás. -Ja?
Måske er tidspunktet dårligt, men jeg må fortælle dig noget.
Selvfølgelig. Fortæl.
Du stolede på mig. Kan jeg stole på dig?
-Selvfølgelig. -Kan jeg?
Ja.
Sophie Lafont.
Jeg ved ikke, om det kan påvirke dig eller skade dig på nogen måde…
Men du må ikke fortælle det til nogen.
-Selvfølgelig. -Ikke et eneste ord.
Det lover jeg. Fortæl.
Fandens…
Hvem gemmer du dig for?
Rocío?
Jeg vil helst ikke tale om det…
-Jeg har ikke lyst. -Okay.
Hvad laver du her? Hvorfor er du ikke derhjemme? Quique.
Hvad er der galt?
Hvad er der sket?
Jeg har virkelig kvajet mig, May.
Hvorfor?
Jeg har kvajet mig helt vildt.
Rolig. Giv bare los.
Giv bare los.
Sikket par…
Rolig.
-Godt. Sikken aften. -Hold da kæft. Intens.
Men middagen var sjov, ikke?
-Vi spiste ikke middag. -Nej.
Du må hellere invitere mig ud at spise en dag. Eller hvad?
Nu.
Nu?
Ja.
-Hallo? -Giv mig den sidste dosis.
Ellers vil jeg bruge alle mine kræfter på at ødelægge dig. Så hvad gør jeg?
-Kom hen på hospitalet. -Nu?
Skynd dig. Jeg venter på dig her.
Lige nu? Néstor? Nu?
-Pis. -Nestor?
-Det er løgn… -Hvad?
-Hvad sker der? -Politiet er her.
Hvad gør jeg? Jeg kommer.
-Nej. Du når det ikke. -Hvad sker der?
-Jeg kommer. Bliv der. -Hvad?
Néstor?
Néstor? For helvede!
Min mobil.
Min mobil, for helvede.
-Godt, lad os spise. -Ja?
-Som venner, okay? -Som venner. Det er alt.
-Vi er bare venner. -Biel!
-Politiet er her. Vi gør det nu. Kom! -Er du okay?
-Vi tales ved senere. -Hvad nu?
Gør plads!
Min mobil.
Nu er 70 procent af stemmerne talt op,
og der er utroligt tæt løb.
-Lige nu kan alt ske. -Spanien!
Patricia venter i hovedkvarteret. Vi tager dosen med.
Vi når det ikke. Fandens.
Godaften.
-Dr. Amaro? -Ja.
Vi er her om anmeldelsen mod dr. Sophie Lafont.
Ja, kom med mig.
Her.
Hvor er den?
Flasken er her ikke.
Hvad mener du?
-Sikken mær… -Hvor kan den være?
Hvad gør vi?
-Fandens også… -Hvad fanden er der sket?
De tog det hele med.
Hvordan vidste hun det?
Det ved jeg ikke.
Undskyld. Jeg forstår det ikke.
-Nogen må have tippet hende, men hvem? -Bare rolig.
David, hjælp mig. Måske har de efterladt en harddisk.
Svar, for helvede.
Er alt i orden, min dreng? Jeg er på vej hjem, fordi vi glemte…
Sig, du ikke tippede hende. Beviserne fra Lafonts studie er væk.
Biel, jeg ved ikke, hvad du snakker om.
-Dit svin! -Hvad snakker du om?
Jeg har intet sagt.
Dit svin. Jeg vidste det!
Tror du, hun havde nået det? Du har jo lige fortalt mig det.
-Jeg tror dig ikke. -Hun er snu. Hun havde vel en mistanke.
Jeg tror dig ikke. Du er en løgner. Kom her og fortæl mig, at du løj!
Kom nu!
Rolig. Jeg vender om nu.
Nicolás.
Nicolás, svar mig.
Svar mig, for helvede. Kom nu. Er du der?
Néstor.
Jeg kan høre dig trække vejret.
Jeg beklager.
Hun tog det hele med.
Gå ad helvede til.
Du skulle absolut røvrende mig.
Endnu en gang.
Så du kunne redde mig.
De kalder dig "Doktor Død" af en grund.
Gå ad helvede til.
Gå ad helvede til, for fanden.
Far.
Far, sig noget.
Far, sig nu noget.
Hvad?
Vi vandt.
Vi vandt! Patricia!
Vi vandt!
Tillykke.
Kom med ud på balkonen.
-Præsident! -Alle ud på balkonen. Kom!
-Ja! -Kom med champagnen.
Præsident!
Fire år til!
Længe leve Valencia!
Tekster af: Vibeke Petersen