Нарешті.
Отямилася.
Прокидайся і співай, Щурихо.
З поверненням до світу живих.
Ми не можемо затримуватися.
Барон чекає на твоїх друзів до кінця тижня.
Не хочу, щоб вони зіпсувалися.
Я думала, що на Щурів чекає велика ватага, озброєна до зубів.
Я мчала в Джелесі попередити їх.
І навіть у найсміливіших фантазіях не могла уявити,
що пастка — це один чоловік.
Ага.
Це ж твоя подружка?
Містле.
Еге.
Це вона.
Який довбень називає своє дитя
як паразита?
Рослина, що живе на господарі,
висмоктує з нього життя.
А ще я гадки не мала, що він за людина.
Хоча...
Це з тебе вона висмоктала життя з голови до ніг.
Тому ти примчала на ту площу всіх рятувати.
Тебе засмоктало.
До її родини.
Це був їхній... смертельний недолік.
Знаєш чому?
Бо не можна бути родиною без вірності,
а вірність...
Від вірності гниє мозок.
Ви стаєте слабкими.
Даєте себе спіймати.
Або гірше.
Те, що відбудеться далі, ніяк мене не зачепить. Жодним чином.
Хоча для тебе ще не пізно.
Ти позбавилася цього смердючого тягаря.
І тепер
можеш стати сильнішою,
жорсткішою.
Я мала лише вижити.
Просто не роби тих помилок, що й вони.
Бо ми з тобою —
наша історія лише починається.
Навіщо ти це робиш?
Навіщо?
Це...
Це зовсім інша історія.
Гадаю, тобі варто її почути.
Нехай грає музика.
ЗА ШІСТЬ МІСЯЦІВ ДО ТОГО
Ну що, народ.
Закінчуємо приймати ставки.
Не впустіть шанс вибрати переможця.
І як ви думаєте, хто ним буде?
Це буде страшний мімік?
Фу!
Чи це буде кровожерливий безсердечний відьмак?
Ти хвилюєшся.
Я спостерігаю.
Думаєш, чи немає в нього за бочкою ножа.
Он як? І як ти це дізналася?
Ти досі не віриш, що я чую твої думки?
Ставки більше не приймаємо, і бій розпочинається!
Час вистави.
Зараз відбудеться бій століття.
Наш жахливий руйнівник — мімік.
Ні!
Ага, він дуже лютий.
Але чи він рівня
срібному мечу
наймерзеннішого мутанта на континенті,
відьмака?
Я не знаю, де він.
Що він робить?
Я сказав, відьмака!
Ну ж бо, відьмаче!
Чувак виглядає паршиво.
І ми починаємо.
Двадцять оренів, що мімік його вколошкає.
Приймаю.
Давай, убий його!
На міміка!
Чоловіче.
Ми шукаємо трохи... усамітнення.
- Ця кімната не для загалу. - Облиш, друже. Не будь таким.
Будь тут.
- Легко. - Ходімо.
Це намахалово!
Якщо він мімік, я клятий носоріг.
- У нього обличчя злазить. - Дідько.
Бий його! Ну!
Він відкритий. Ну ж бо!
Давай, ти зможеш!
Чорт. Це нам.
Цей бій — шахрайство!
Це кляте шахрайство!
- Стулися. - Брудна афера!
Замовкніть на хрін.
Якого біса? Я сказав тобі триматися ліворуч.
- Це випадковість. - Бо ти п'яний. Знову.
- Поверніть гроші! - Він шарлатан!
- Фальшивка! - Це якесь лайно.
Гей! Це моє.
- Виведіть його! - Пішов.
Ні!
Ану, дайте це сюди!
Це моє!
Ти, вишкварку.
Не чіпайте.
Відвали!
Відчепися!
Гей.
Гей!
Поверни мої гроші, відьмаче.
Давай, ходімо!
Агов, назад.
Ялівець!
Прошу.
Не покидай мене.
Ти крадеш мою зарплату.
Містле, оговтайся!
- Давай, бийся за це. - Гей!
Містле, ходімо! Містле!
Та ви, курва, знущаєтеся.
- Ні! - Ассе, час їхати!
- Так, забираймося! - Здохніть!
Щуриха!
ЩУРИ: ІСТОРІЯ ЗІ СВІТУ ВІДЬМАКА
Майже.
Готово.
- Стоп, а це що за хрінь? - У скрині ж мало бути золото.
- Щось таки золоте. - Так, золоте лайно, яке не продаси.
І не з'їси. Я жерти хочу.
Я починаю.
Хто закладає сокиру на бочці?
Іди до татка.
Як думаєте, скількох людей король Ґеммери цим убив?
Ні, це лайно з Віковаро.
- Тоді король Віковаро. - У Віковаро були імператори, а не королі.
Сраний імператор сраного Віковаро.
- Скількох? - Жодного.
Це церемоніальна зброя.
Гов, тихіше там. Обожнюю цю пісню.
Яку пісню? Пришелепкувата.
Те, що ви не чуєте голосів, не означає, що вони не співають.
Ти не медіум — ти просто божевільна.
Стережися.
Просто вгадала.
Ну що тут?
Коли поповнимо їжу й запаси,
вистачить на пару днів.
На пару днів?
Мені здається, чи твої замовлення стають небезпечніші й менш прибуткові?
Ти бачила, що коїться.
Нільфґард шманає всіх поспіль.
Що я маю зробити? Написати листа й описати наші клопоти?
«Любий Біле Полум'я, через вашу війну нам важче красти. Прошу, посприяйте».
- Замовкни, Реф. - Твоя правда. Гроші гівняні.
Але небезпечна, Містле, ти.
Знову розгубилася посеред втечі.
Цей твій привид.
Позбудься його.
Поки через тебе нас не спіймали чи... не вбили.
Вічно ми так не можемо.
Іссі ж бачить майбутнє.
Скажи, чи ми виживемо.
Вони можуть утекти, але я їх знайду.
Це так не працює.
Ми виживаємо на гроші.
Усе просто. Нам потрібна грошова гарантія.
Екстрасенсорна маячня нас не прогодує.
Може, й прогодує.
Ого.
Вітаю.
Духи сказали, що ви прийдете.
А, це ви.
Давно не бачилися, Орло. Бізнес щось не дуже.
Усі зрозуміли, що екстрасенс ти гівняний?
Де ж вас двох носило?
Поки тут не пронісся Емгир і не призвав їх до своєї клятої армії,
діти в місті були моїми приблудами.
Ці двоє були найкращими, доки не пішли до вас.
Я посилала їх знайти пташині гнізда — вони приносили яйця.
Виявляється, не треба мати третє око, щоб побачити, хто шахрай,
а хто ділок.
Орла все знає.
- Саме так. Ми шукаємо роботу. - Щось з великим уловом.
- Без цяцьок. - Хіба що трохи цяцьок.
Знайди нам гарну. Ми тобі заплатимо.
Я йду до успіху.
Я чула про справу зі спадком у Тиффі.
Або є барна відьма в Ґлисвені,
яка веде дуже підозрілі мутки з бандою ніссірів.
Недостатньо.
Не знаю. Є ще одне.
Справа велика, але...
небезпечна.
Ви чули про Дома Гувенаґеля?
А хто ж не чув?
У нього найбільший ринг по цей бік Яруги.
Так, це він.
Кажуть, він розширяється, відкриває нову арену в Амарілло.
Можу закластися, що велике відкриття буде надзвичайно кривавим.
Чорт забирай.
Якщо це хоч трохи схоже на Клермонт,
там буде повно воєначальників, торговців зброєю,
найбагатших і найрозпусніших людей у місті.
Ти ще не бачив розпусних.
Той, кого Гувенаґель найняв керувати цією ареною —
ще той поганець.
Він найманець.
Керував різаниною під час повстання в Еббінґу.
Сотні поневолених. Убитих ще більше.
Він тримав
прикордонні борделі, і всіх дівчат забирав туди.
Тепер він високо піднявся.
Садистський гівнюк на ім'я...
Берт Бріґден.
Кажи все, що знаєш.
Судячи з того, що розповіла твоя Орла, у нас три головні проблеми.
Перша — час. Бій за два тижні.
Друга — цей захід за запрошенням.
У прибережній будівлі біля старого портового гарнізону Амарілло.
- Що це? - Укріплена в'язниця.
Що? Я достатньо побував у в'язницях, щоб знати, що означає гарнізон.
Це означає,
що наші варіанти пройти до біса обмежені.
Яка третя проблема?
Ти.
Містле, ми не дурні.
Ти явно знаєш Берта Бріґдена.
Розповідай.
Я зустріла Берта Бріґдена два роки тому,
за день до мого весілля.
Я була сором'язливою нареченою лорда Ґензієра з Еббінґу.
Він очолював повстання проти Нільфґарду,
і після перемоги я мала правити з ним.
Ідеальне життя.
Сім'я мною пишалася.
Я його не кохала, і було байдуже.
Бо я мала її.
Твій привид.
Її звали Ялівець.
Вона була служницею.
І моєю найкращою подругою.
Я її кохала скільки себе пам'ятаю, і ми мали власні плани на майбутнє.
Твій татко знає, що ти трахаєшся з подругою
перед шлюбом зі стариганом?
Ревнуєш?
Не кусатися!
Ти маєш про мене дбати.
Я про вас дбатиму, міледі.
Обіцяю.
Ми дбатимемо одна про одну.
Завжди.
Обіцяю.
Здавалося, я все продумала.
Я помилялася.
Нам треба йти. Негайно.
Убити чоловіків.
Жінок забрати.
Емгир відправляв Бріґдена проникати в міста.
Винюхувати бунти.
І їх придушувати.
Збирайте гуртом.
Найманці.
Нільфґард дізнався про наших повстанців.
Якщо схоплять, не опирайтеся.
Моя сестра опиралася, і...
Я сховався.
Ходімо, Містле.
Ні!
За голови змовників була ціна.
Моя сім'я була пріоритетною ціллю.
Ми повернулися рятувати їх.
Ти чула Ассе. Треба тікати.
Без сім'ї — ні.
Прошу, не кидай мене.
Будь ласка.
Знайди батьків. Я приведу твоїх братів.
Тримай це.
Поглянь на мене. Якщо хтось прийде по тебе, вбий його.
Батьку. Мати.
Батьку, прокинься.
Ялівець.
Лексе. Дімітрію.
А ось і майбутня наречена.
Я чув про тебе, пелюсточко.
О, правду кажуть.
А зараз
ми розважимося.
Дівчата, про яких казала Орла.
Ті, яких він відправляв у свої борделі.
Ми теж були ними.
Благородна піхва — все одно піхва.
Тієї ночі моє ідеальне життя стало кошмаром.
Але Ялівець до останнього намагалася мене захистити.
А вона гарненька.
Ні!
- Ще й бойова. - Ні!
Коли Бріґден забивав її до смерті, щось у мені зламалося.
Ні!
Тепер я бачу її скрізь.
Не знаю, скільки я там пробула.
У його льоху.
Але я змогла відкрити замок.
Я об нього стерла пальці в кров, і прийшла до Лоредо. Напівмертва.
Була б мертва, якби Ассе мене не знайшов і не відвів до Орли.
Містле, я не знав.
Коли робота особиста, ми необачні.
Створюючи банду, ми домовилися
приборкувати свої почуття і тримати минуле в минулому.
Ви справді не думаєте про них?
Про козлів, які змусили вас із Реф вступити до армії.
Чи про твоїх людей, які тебе кинули для порятунку своєї шкури?
Вилупків, які мене катували, щоб я здав своїх батьків,
і їх повісили за зраду.
Є мільйон таких, як Бріґден,
які завдяки війні отримують бажане і чавлять всіх на своєму шляху.
І знаєте що?
Вони всі прийдуть на той бій.
Тож, може, хоч раз дещо в них заберемо?
Було б приємно. Лише раз.
Так, Ґісе?
Якщо це робити,
Містле, тобі має вистачити забрати його гроші.
Не відволікайся на якісь фантазії про помсту.
Помилки недопустимі.
Жодних помилок.
Добре.
Почнемо з розвідки.
Ось що ми знаємо. Усі арени Гувенаґеля однакові.
Дванадцять боїв. Шість у першій половині, шість у другій.
Усі здають зброю на вході.
Озброєні лише охоронці.
І їх буде багато.
Ставки йдуть у скриньки з грошима.
Скриньки з грошима спорожнюють у сховищі.
Проблема в тому, що ми не знаємо, як дістатися сховища і як його захищають.
Треба дізнатися його систему,
знайти спосіб туди потрапити і спланувати маршрут відходу.
Коли закінчимо, зустрінемося біля коней.
- Про човен ніхто не казав. - Кайлейчику страшно?
- Страшно? - Я не вмію плавати.
Дорогу!
Якщо гроші переміщують колодязем, він десь тут.
Як на мене, ось шлях відходу. Що думаєш?
Думаю, мої сідниці мокрі.
Гей, сюди.
Про що ти думаєш?
Що тобі треба вухо прикрити.
Ні, щодо плану. У мене погане передчуття.
Керують не передчуття. А стратегія.
Гадаю, у нас вийде.
Вечір бою — найкращий час показати наше творіння.
Яловик має бути готовий. Жодних відмазок.
Те, що мені кишки вирвуть через дупу, не відмазка.
Тилю, не будь таким боягузом.
Я просто кажу. Гувенаґель дав нам конкретні вказівки.
Та пішов він.
Продамо яловика, візьмемо гроші і чкурнемо — він навіть не зрозуміє.
Якщо бос дізнається, що ми вивели гроші за наше творіння, кого він пошле за нами?
Хочеш винагороду — треба ризикувати.
Я знаю, що Емгир віддасть цілу казну, щоб контролювати континент.
Але коли його воєначальники й емісари побачать наше творіння,
ця казна буде нашою.
Вечір бою — мій шанс на велику гру,
тож подбай, щоб мій монстр був готовий битися.
Схоже, це шлях до сховища.
Ти вчора вчинила сміливо.
Коли розповіла, що сталося.
Ти не хочеш про це говорити.
Тому це було хоробро.
Ми не живемо минулим, але воно робить нас тими, ким ми є.
Я...
Іноді я забуваю, що Бріґден скривдив не лише мене.
Я щодня
думаю,
що мав його вбити, коли була можливість.
Поки Дульсі не...
Ти зробив усе, що міг.
Тобто нічого.
Це зробило мене мною.
Боягузом.
Дивись. Ось колодязь.
Ставки збиратимуть там.
Опускатимуть сюди.
Так, це сховище.
Так, тільки замок на воротах жалюгідний.
Тут ніхто не працює. Тут порожньо.
І дуже страшно.
Уперед!
Містле, ходімо.
- Ходімо! - Містле!
Ходімо, Ассе.
На допомогу! Швидко!
Сюди! Мерщій!
Усе гаразд?
Ассе! Чорт, Ассе.
До коней, принесіть мій бурдюк!
Що сталося?
Унизу щось було. На нас напала істота.
Чудовисько Бріґдена. Ти про нього знала?
Ні. Бріґден — відомий сутенер. Він не має доступу до такого лайна.
У нього нові амбіції.
Тепер у нього є маг. Вони дурять Гувенаґеля
і на боях хочуть показати якогось яловика.
- Яловика? - Так.
Вони гадають, це змінить хід війни.
Що? Яким чином?
Яка різниця? Скасовуємо це.
Кажу вам. Я це бачила. Поранення Ассе, зеленоока дівчина.
- За гроші не варто гинути. - Ні!
Ні! Він не заслуговує на перемогу!
Містле, ми ж домовилися. Це не для твоєї помсти.
А хто казав забрати щось у цих козлів?
Я мав на увазі гроші.
І тут будуть гроші. Купа.
Ну ж бо, Кайлею.
Гаразд. Якщо ми це зможемо без ран від монстрів і щоб нас не схопили...
Затримали!
Байдуже.
Нам вистачить на все життя.
Хочеш викарабкатися й мати життя?
Ти не маг!
І не відьмак.
Ми не зможемо.
Нам не вбити монстра.
Без допомоги.
Господи, друже. Від твого запаху квіти в'януть.
Коли ти востаннє мився?
Хочеш прийняти ванну разом?
Просто попроси.
У світі не вистачить алкоголю.
Тому що ти скупив половину.
З тебе 50 оренів.
- Запиши на мене, люба. - Ні.
Облиш, Соноро.
Я не винен, що Чорну Руку пограбували.
Ходять чутки,
що тобі надерла дупу якась малеча з кийком.
Ключкою для костей. І я стримувався.
От і я теж.
Можеш залишити одну пляшку горілки
і цю м'ясну паличку, яку ти вже обслинив.
Коли заплатиш мені за них, можеш заплатити і за решту.
Гей.
Вважай, що спільне купання скасовано.
О ні.
Ви шукаєте смерті,
і я вам із цим допоможу.
Для тебе є робота.
У мене була робота, і я її любив,
але прийшли ви й рознесли мій заклад.
Ану віддай.
Не знаю, дядьку. Схоже, ти не надто старався.
Я б законно попросив повернути гроші,
якби ми їх вже не вкрали.
Так, довбню, слухай. Ти мусиш убити чудовисько.
Тож пропустимо виставу.
Ти маєш прийти тверезим.
Будеш з нами. Просохнеш. Зробиш справу.
Такі вимоги.
Ось моя вимога.
Викуси.
- Ти мені це заміниш. - Слухай.
Ми дамо тобі 1 000 оренів наперед і ще 20 000, коли виконаєш завдання.
Я не працюю на Щурів.
Ти вб'єш справжнього монстра за справжні гроші,
і більше нас не побачиш.
Цікавості заради,
яка ваша ціль?
Нова арена Домініка Гувенаґеля.
Ідіоти, смерті шукаєте.
Щасти. Бог вам в поміч.
І поверніть вкрадені гроші!
- На що ти дивишся? - Ти боїшся.
Тебе?
Навряд.
Невдачі.
Я бачу дівчину, яка страждає.
- Принцесу, народжену під прокляттям. - Я чув цю історію.
Стриґа.
Король Фольтест найняв трьох відьмаків.
Перший втік з усіма грошима. Другого вбило чудовисько.
Третій, Ґеральт з Рівії, врятував її.
Усе було не так. І Білий Вовк — манда, тож...
Дорога тобі людина померла
через твоє боягузтво.
Тоді весь світ почав тебе ненавидіти.
Я був відьмаком.
Світ мене завжди ненавидів.
Тоді я з ним уперше погодився.
Ми тебе не ненавидимо.
І потребуємо.
Будь ласка.
50 000 оренів.
І я вибиратиму, де спати.
Тут тепер гармидер.
Через вас.
Бовдури.
Дякую.
Він — наш найкращий шанс вижити.
Ви так і витріщатиметеся на мене?
Так?
Дідько. Де ви знайшли все це барахло?
П'ятипальцева знижка.
Все одно переплатили.
Слухайте.
Ми знаємо, що робити всередині.
Залишилося зайти.
Треба виглядати як місцеві.
- Прокрадемося? - Потрібна свобода пересування.
Так, беззбройними. Як дідо зробить своє діло без меча?
Я над цим працюю.
Кайлею і Реф,
ви зайдете з боксерами.
Потрібен хтось схожий на бійця.
А кожен боєць потребує двох зброєносців,
тож... Ассе, тобі є робота.
Так, курва. Відправте мене на ринг.
Наш боєць не ти.
- А Ассе. - Що?
Спокійно.
Він жартує.
Ти жартуєш?
Я навчена військова бійчиня, а Ассе...
Ассе...
Ти по яйця тим кабанам, і важиш удвічі менше за них.
На великих аренах усі однакові.
Тебе не пустять у санкціонований бій.
Лише Ассе на паперах матиме потрібний вигляд.
До речі, вам знадобляться документи.
- Що це за херня? - Урядова форма.
Постанову спортивної комісії я підроблю, але печатка потрібна справжня.
Підете у префектуру Амарілло поставити печатку.
Ґіс геть сказився.
Як мені зробити його схожим на справжнього бійця?
Ми це робили тисячу разів,
просто зараз довбні інакші.
Розпалимо натовп, розверзнеться пекло,
прикриємо наших, щоб їх не схопили...
Не затримали.
- Оце ні. - Ну ж бо.
Коли ми брали таверну в Мейтоні,
мені довелося кілька годин носити клятий нільфґардський мотлох.
Ми домовилися. Наступного разу одягаєшся ти.
Кидайся словами скільки хочеш, та я не погоджуся.
Я не давав згоди.
- Виглядаєш розумним. - Справді?
Так. Тобі дуже пасує.
Так. Клас. Тепер пам'ятай: ти комісар спорту.
Ти дуже модний. Не настільки модний. Віддай меча.
- Я нікуди не піду без зброї. - Мечі заборонені після повстання.
- Ніхто цьому не кориться. - Законослухняні коряться.
Та і я буду надворі. Просто свисни, якщо щось піде не так.
Але ніщо не піде не так.
Свист!
Курва.
- Котрий з них? - Я не знаю.
Бляха.
Серйозно?
Тому саме я маю бути на клятому рингу, Ґісе.
ДЕКРЕТ СПОРТИВНОЇ КОМІСІЇ
Ти вбила чоловіка книгою за воскову печатку?
СХВАЛЕННЯ СПОРТИВНОЇ КОМПЕТЕНЦІЇ
Схвалено, сучко.
Ґісе! Ґісе, я не можу битися.
Нічого, Ассе. Тобі й не доведеться.
Ми будемо на човні ще до твого виходу. Це лише прикриття, щоб ми втекли.
Коли охорона стримуватиме натовп, вона не бачитиме, як ми крадемо.
То ви й мене обікрали.
- Це моє кляте крісло. - Що ти робиш?
Інгредієнт для відьмацького еліксиру.
Це херес.
Що жалюгідніше?
Те, що ти й дня не можеш не пити,
чи те, що не можеш збрехати якось пристойно?
Ти завжди була такою набожною гівнючкою?
Я пізно навернулася.
Годі вам обом!
Досить сперечатися!
Отже, як нам потрапити всередину?
Ми отримаємо запрошення.
Наша легенда така: ми молодята, шукаємо дійства.
Ціль — елітний бордель у Рокейні.
Я знаю власницю — стара подруга з моїх армійських часів.
Пані Скрет.
Про вовка промовка.
Що б я могла зробити із цим ротом.
Пані Скрет, це моя подруга Іскра.
Іскра, пані Скрет.
Дуже приємно.
То це він?
Це Барон.
Хочеш запрошення — тобі до нього.
Красунчик. У шкірі.
- Він твій... - Лиходій. Зрозумів.
Тільки личко не зачіпай.
Авжеж.
- Це моя мати, виродку. - Припини!
- Я тобі зуби повириваю. - Гей, відпусти його, козел.
Знаєш,
я пропонувала йому усі насолоди під сонцем.
Нічим його не спокусиш.
А на тебе він дивиться так, що шию звихне.
Коли він проковтне наживку, іди його причарувати.
Любий, ти обіцяв не битися під час нашого медового місяця.
- Ягнятко. Усе гаразд? - Він інвестор в арени Гувенаґеля.
Ти врятував моє життя.
Прошу, дозволь відплатити за твою допомогу.
Запрошення від нього означає необмежений доступ у ніч бою.
І вуаля.
Тепер перепрошую.
Далі складна частина плану.
Як убити монстра?
Залежить від монстра.
Я маю провести дослідження.
До головного болю нестерпно нудні дослідження.
Кажучи «я», маю на увазі тебе, партнерко.
Де нам зібрати диких трав?
Цю теж, Щурихо.
Ми цим займаємося вже кілька годин.
Мої пальці геть поколоті.
Що у відьмацьких еліксирах?
Що вас робить швидкими й дозволяє бачити в темряві?
Боже мій. Ти вже й не пам'ятаєш, так?
Щось пам'ятаю.
Просто деталі трохи плутаються.
Які ще важливі знання ти віддав алкоголю?
Розкажи мені про істоту, яка розрізала ногу вашого хлопця. Яло-щось-там.
Яловик.
Було темно, а воно було швидке. Я не розгледіла.
Коли я на нього глянула перед атакою, здалося...
Він у темряві нагадував людину.
Продовжуй переглядати книгу.
Кажу тобі, тут про яловика нічого немає.
Максимум, що я дізналася — монстри не люблять срібних мечів.
- Тож дій. - Ти хочеш своїх грошей? Га?
Щоб убити кляту істоту, мені потрібні відповіді.
Тож дивися далі.
Гаразд.
Ти ще пам'ятаєш, як махати мечем?
Продовжиш скиглити — побачимо.
І не забудь про трави.
Залишилося всього п'ять днів.
Для відходу треба чимось сильно відволікти.
І що важливіше, Бреген має бути готовий.
Дослідження, еліксир — потрібного досі немає, тож зберіться.
Давай. Так.
- Один, два, три, чотири... - Пригнися!
- Обережно. - Помре — винен будеш ти.
Думаєш, я цього не знаю?
Давай знову. Руки вгору.
- Я не хочу знову. - До обличчя. Комбо.
Давай. Раз, два, три, так. Розмах.
- Розмах? - Та частина, де ти лажаєш.
- Розмах? - Так, далі, корпус.
- Давай ззаду. Бий мене. - Як це — ззаду?
Давай. Сьогодні. Працюй. Раз, два.
- Раз, два. - Пригнися. Знову.
Починай. Комбо. Два, так.
Пригнися!
Матір...
- Це делікатний процес, йолопе. - Та ти що?
- Реф, я не можу. - Ассе, опануй себе.
- Не можу стабілізувати. - Немає часу. Зосередься на роботі.
- Чорт. - Глянь на мене. Ще раз.
Чорт, Реф, я не можу.
Ось так. До обличчя. Захист. Не нахиляйся.
- Я захищаюся. - Корпус. Давай з того, де лажаєш.
- Бери ззаду. - Про що ти?
Та бляха!
Геть з дороги.
Жодні гроші цього не варті.
Кляті діти.
Як ти терпиш цю хрінь?
Краще б я жив у лігві вампірів.
Вампіри за класифікацією — сукуби безсмертні.
Дуже розумні й чутливі істоти.
Ти б не витримав тижня.
- Я погано ладнаю з людьми. - Та ти що?
Що з тобою таке?
Школа Кота, в якій мене навчали, була...
Це був кошмар.
Будь-який зв'язок вважався слабкістю, тягарем,
тож нас тримали в ізоляції.
Навіть один від одного.
І після цього
я відчуваю лише лють.
Тому ти п'єш.
Щоб притупити це.
Відчуття, ніби ти палаєш.
Мені із цим допомагали.
Ялівець.
Після її смерті
таке враження... ніби весь час усе горить.
Що сталося зі стриґою?
Ти чула історію. Я втік із грошима.
Дав проклятій дівчині вирізати село.
Може, ти жахливий відьмак, але ти не здаєшся шахраєм.
Як я і сказав, я...
не ладнаю з людьми.
Робота не допомагала.
Одного разу я зустрів його.
Рімуса.
Такого ж відьмака.
Зі школи Вовка. Вони були одне одному як брати.
Так він ставився і до мене. Я не знав, що так буває.
Він врятував мене на роботі в Ковірі.
Ми почали подорожувати разом.
Ділили роботу.
Прикривали один одного.
Король Фольтест запропонував подвоїти платню,
якщо ми врятуємо стриґу, а не вб'ємо її.
Як можна врятувати монстра?
Вона була не монстром, а дівчинкою.
Яку прокляли. Якою скористалися.
Так я йому сказав, щоб вмовити прийняти роботу.
Мені було начхати на ту дівчину.
Я просто хотів грошей.
Його за це вбили.
Прокльон.
Що?
Суміш прокляття і алхімічного експерименту.
Може, Бріґден з однієї зі своїх дівчат зробив цю істоту?
Яловика.
Прокльон?
Авжеж!
Треба протидіяти магії, введеній у тіло.
Потрібен тонік витягування.
Ослабимо прокляття. Монстр стане вразливим.
Я можу його вбити.
Молодець, Щурихо.
Дякую.
Коли померла твоя дівчина,
чим ти притлумила
горіння?
Ними.
Фестиваль Ламмасу в Ґесо. Там ми познайомилися.
Купка сиріт війни.
Але ми уклали кровну угоду.
Триматися разом.
Бачиш?
Насправді цього не притлумити.
Можна лише знайти людей, з якими ти хочеш іти у вогні слави,
і запалити сірник.
Одягайся.
Без образ, діду.
Чого ти думаєш, що навчиш довбня битися, якщо я двічі надерла тобі дупу?
Хто казав про навчання?
Я хочу повернути собі бойову форму.
Побачимо, чи зможеш втретє, гівнючко.
І до твого відома...
тепер я тверезий.
Тверезість — не така суперсила, як ти думав, діду?
Гей.
Піднімайся.
Слухай. Секрет бою не в тому, щоб забути про страх.
А в тому, щоб його прийняти. Якщо ти боїшся, ти живий.
А якщо ти живий,
ти вже перемагаєш.
Іди сюди.
Ага. Давай.
Постав ноги. Розправ плечі. Ось так.
Почнемо.
Удар мене.
Давай, хутчіш.
Правою рукою. Правою.
Ну ж бо.
У нього вийшло!
Так, дивіться.
От курва.
Добре.
- Дай мені ще раз. Так. - Досить. Ні.
Плати, сучко! Жени гроші. Давай.
Я сьогодні в ударі.
А ти хріново граєш.
Ти задоволений планом?
Так, задоволений.
Пройшовся ним тисячу разів? Знаєш кожен свій крок?
Так.
Тоді якого біса ти не танцюєш там з нею?
Я маю зосередитися.
Якщо завтра щось піде не так, винен буду я.
Хлопче, я розумію.
Я знаю, ти хочеш контролювати
все погане, що може статися,
бо інший варіант — покладатися на долю — набагато гірший.
Але повір мені, що завтрашньому дню
насрати на сьогоднішні плани.
Тож іди танцюй з дівчиною.
Брегене.
У нас проблема. Хутко.
- Щасливого Ламмасу! - Щасливого Ламмасу!
Так.
Щасливого Ламмасу, старий.
Оскільки завтра ти можеш померти, сьогодні варто пожити, так, діду?
Не щодня ми вбиваємо чудовиськ.
Це варто відсвяткувати, так?
Відсвяткуємо.
Завтра.
Коли зробимо роботу.
Що ж,
все одно треба відзначити подію.
Це традиція Ламмасу.
Ти Щур.
Так.
Народ, нумо святкувати.
Передайте мені той сир.
Тримайте.
- Беріть. - Давай, Містле.
Так!
Ви знаєте правила.
Дванадцять боїв, і лише один можливий результат.
- Добий його. - Перемога або смерть!
У нас чемпіони з усього континенту,
і навіть з-поза нього!
Хто забере усе?
Вона в гарній формі, підсилена корінням.
Мені шкода покидьків, яких ти плануєш їй згодувати.
Нарешті ти припинив сцятися в штани.
Коли це спрацює, усім буде байдуже, як у нас вийшло.
Пам'ятатимуть лише те, що ми продали зброю, яка виграла війну.
Пане Бріґдене.
- Комісаре. - Імператор Емгир передає вітання.
Запрошення, будь ласка.
Скільки людей.
- Схоже, вечір буде цікавий. - Так і є.
Навіть пам'ятний. Герцогу.
Ну ж бо!
СХВАЛЕННЯ СПОРТИВНОЇ КОМПЕТЕНЦІЇ
Чудово виходить. Продовжуй.
Насолоджуйся дзьобом, поки можеш, красеню.
Он мій хлопчина. Він з твоєї пики зробить відбивну.
Пахне довбаним невдахою.
Ти мрець.
Гарного вечора, пане.
Запрошення і зброю.
Давай, убий його!
Спитай ще раз.
Жебракам тут не раді.
Йолопе.
Пане Бонарте, який сюрприз.
Дозвольте вам усе показати.
Перерва майже закінчилася.
Ваш кузен зробив мудрий вибір.
Це місце відмінне.
І, як бачите,
у нас усе під контролем.
Останній шанс зробити ставку. Пане, пані?
Може, я скажу одній з дівчат відвести вас до іншого мого підприємства?
М'які ліжка. Ще м'якша компанія.
Ви помиляєтеся щодо моїх інтересів.
Крім того,
Дом у це багато вклав.
Не хочу, щоб він думав, що я його не підтримую.
Так, звісно. Авжеж.
Ним навіть тут смердить.
Так.
Сюди, містере Бонарте.
Закінчуємо приймати ставки.
Остання можливість.
Остання можливість поставити.
Час вистави.
І ми починаємо другу половину нашої кривавої бійні.
Після перерви починаємо діяти.
Охоронці будуть зайняті найбільше.
Спершу протягнемо срібний меч південним стилем.
- Ґемерський кінь, як у казино. - Так.
Але цього разу з офісу Бріґдена.
- Сюди заборонено. - Його слабо охоронятимуть.
- Привіт. Я шукаю Берта Бріґдена. - Мені шкода...
Озброєна охорона нікого не пускатиме до скринь зі ставками.
За винятком дівчат, які їх носять.
Вони наш квиток до сховища.
У нас до пів години, щоб убити монстра і вкрасти гроші
до початку бою Ассе.
Дістанемося сховища — Кайлей і Реф забезпечать нам відхід.
Цього разу не відволікатися.
Ассе не можна виходити на ринг.
Ну ж бо!
Трощи його!
Ходімо.
- Ми зайшли. - Ми готові?
Пам'ятайте, воно буде вразливе лише коли я дам тонік витягування,
тоді я його вб'ю.
Кайлей сказав дати тобі це. Про всяк випадок.
Не підходьте, доки я не скажу.
Ходімо.
Швидше. Годинник цокає.
Ялівець?
Ялівець.
- Ні! - Що ти робиш?
Ні! Це Ялівець!
- Що? - Вона жива. Не вбивай її.
Містле, це знову твій привид.
Це вона. Має бути спосіб її врятувати.
Якого хріна?
Я лише послабив прокляття.
Щоб його забрати, треба перенести його на когось іншого.
Немає часу.
Її треба врятувати.
Прошу, Брегене.
Це проклята дівчина, яку використали. Скажи, що мені робити. Скажи.
Здоровило сьогодні швидко всіх позбавляється.
Кажу, вони от-от вийдуть.
Спокійно.
А тепер слово нашим шановним господарям.
Пані та панове,
ми цього вечора маємо для вас особливий сюрприз.
Виставковий бій з новим бійцем,
який зупинить марнування ваших цінних бойових ресурсів
і дозволить почати справжнє очищення нашого великого континенту.
Залишайтеся до кінця.
Ви не пошкодуєте.
Бій!
Особливий сюрприз?
Цей завжди щось робить неофіційно.
Піду дізнаюся.
Це Лео Бонарт.
Я казав, що це погана ідея.
- Що він тут робить? - Пішов ти.
Усе під контролем.
Діятимемо за планом і дамо йому частку.
Щоб пішов проти кузена, нашого боса?
- Нагадаю, що він... - Гроші діють, простаче.
Єдине, що діє на Лео Бонарта — це тортури і смерть.
Я пас.
Бріґдене!
Хворий вилупок. Що ти з нею зробив?
Наречена постала з могили.
Я не здивований, що ти сьогодні тут.
У Ялівець великий дебют.
Ти ж не думала, що я змарную таку красу?
Пелюсточка хоче пограти.
То й пограймо.
- Ви в біса хто? - Зараз!
Шок!
Здоровило їсть пісок!
Де їх чорти носять?
Я не знаю.
Містле, треба йти. Час Ассе спливає.
Знаю. Але я її не покину.
Я не втримую.
Брегене, перенось прокляття.
- Нам треба на човни. Негайно. - Ґісе...
Цього не буде.
Ні!
Ялівець!
Містле, пізно. Хай іде.
Бріґдене, ти часу не гаяв.
- Дом буде дуже розчарований. - Усе гаразд.
Я не хотів казати, поки...
У нас сьогодні новачок,
Дитинча з Турну,
і його статистика вражає.
Що в нас тут?
Ви погляньте. Школа Кота.
Такого в мене ще немає.
Не підходьте, діти.
Вечір минув не зовсім марно.
Бійці, на позиції.
Чи зможе Дитинча з Турну показати себе в цьому двобої?
Ні!
- Містле! Її треба вбити. - Я не можу.
Бляха.
Я піду!
- Гей, дзьобе. - Відчепися, лайно мале!
Тікай, Ассе. Тікай.
Це частина вистави?
Тікаймо. Хутко.
Тримай це.
Поглянь на мене. Якщо хтось прийде по тебе, вбий його.
Навряд чи... Я не зможу.
Зможеш.
І якщо хтось прийде по твою сім'ю, ти це зробиш.
Я тебе кохаю.
Ні!
Містле.
Я тут.
Пам'ятаєш?
Ми дбатимемо одна про одну.
Завжди.
Я подбаю про тебе.
Дозволь мені подбати.
Мені більше не болить.
Ні.
Не знаю, що мене вдовольнить сильніше.
Залишити тебе жити, знаючи, що ти її підвела, чи вбити тебе.
Містле, ходімо.
Містле. Ти зробила все, що могла.
Ти можеш щось іще?
Хоч трохи. Давай.
- Ходімо. - Кошики з грошима — на човни.
Уперед.
Брегене, ні.
Що ти робиш?
Пішов ти. Відчини ворота.
Відчини.
Вибач, Щурихо.
У мене є робота.
Відьмаче!
Залишилися ми з тобою.
Бережіть одне одного.
Знаєш, вони можуть утекти,
але я їх знайду.
Я завжди знаходжу.
Захоплює, як довго ти протримався.
Я тобі щиро вдячний.
Дивіться, скільки грошей.
Ми б їх не витратили, навіть якби постаралися.
І гляньте на вас.
Сидите плачете, як купка дітлахів.
Ходімо.
За сім'ю.
За всіх нас сімох.
За Брегена,
найгіршого відьмака, якого ми зустрічали.
За те, щоб ми жили.
Бо якщо ти живий,
ти вже перемагаєш.
За чинного чемпіона Амарілло.
Брате, ти був нівроку.
За Ялівець.
За можливість майбутнього.
Ми вижили.
Що тепер?
У місті деякий час буде гаряче.
Дом Гувенаґель жадатиме крові.
- Не висовуймося, перечекаймо. - Так.
Я не боюся цього лайна, бо у мене є ви.
А з привидами час прощатися.
Назавжди.
Знаєте, я чув, у Ґлисвені є чим зайнятися.
Я теж це чув.
Банди ніссірів скаженіють, ми можемо цим скористатися.
Їдьмо.
Я спереду!
АМАРІЛЛО — ҐЛИСВЕН — ҐЕСО
І так Щури вижили і йшли у вогні слави
достатньо довго, щоб об'єднатися з тобою.
Але, як ти знаєш, Фалько,
зрештою
я завжди перемагаю.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда